Справа № 303/6609/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, заінтересовані особи: Мукачівська міська рада, Верхньокоропецька сільська рада,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у якій зазначила, що 29.04.1962 вона уклала шлюб з ОСОБА_2 та змінила дівоче прізвище із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Сімейне життя у них не склалося, тому 08.10.1980 вони розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу вона не змінювала прізвище. Рішенням виконавчого комітету Верхньокоропецької сільської ради №12 від 10.12.1993 їй виділено земельну ділянку площею 0,5 га для ведення садівництва та видано державний акт на право власності на землю серії ЗК №007-00115 від 18.07.1994, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Верхньокоропецької сільської ради за №261. Вона звернулась до Центру з надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до державного акту, проте виявилось, що при оформленні державного акту на право власності на землю серії ЗК №007-00115 від 18.07.1994 допущена помилка у написанні її прізвища, оскільки її прізвище помилково зазначено « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_4 ». Зазначена розбіжність перешкоджає їй у оформленні права власності на земельну ділянку. Встановлення даного факту необхідне їй для реєстрації права власності на земельну ділянку. Просила встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 007-00115, виданого 18.07.1994 Верхньокоропецькою сільською Радою народних депутатів, що зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №261.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2023 відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2023 до участі по справі в якості заінтересованої особи залучено Верхньокоропецьку сільську раду.

05.09.2023 у судовому засіданні ОСОБА_1 заявила відвід судді Полянчуку Б.І від розгляду даної справи, у задоволенні якого відмовлено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2023.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2023 зобов`язано Головне управління державної міграційної служби у Закарпатській області надати суду інформацію щодо відомостей, які були відображені у паспорті ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який був у останньої до видачі їй паспорта 30.03.1998 Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області.

Заявниця у судовому засіданні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Мукачівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Верхньокоропецької сільської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

З`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, законодавством визначено процедуру встановлення факту належності документів особі, у даному випадку шляхом звернення до суду.

Метою встановлення факту належності заявниці Державного акту на право приватної власності на землю є необхідність в оформленні передбаченої законом реєстрації права власності на земельну ділянку.

Відповідно до положень ч. 3 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», який затверджено постановою КМУ №1051 від 17.10.2012, з 01 січня 2013 року Порядки, на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність, у зв`язку з чим, державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються і відповідно внести зміни щодо власника земельної ділянки в державний акт неможливо.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 №537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, якою було передбачено, що у разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового Державного акта.

З 01 січня 2013 року замість Державного акту власник земельної ділянки отримує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно, в тому числі й на права, які виникли до 01 січня 2013 року, оскільки повноваження Держкомзему в частині державної реєстрації прав на земельні ділянки припинені.

Відтак, виправлення орфографічних або технічних помилок у виданому державному акті можливо лише шляхом звернення землевласника (землекористувача) за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому».

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Руське, Мукачівський район, Закарпатська область, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого 30.03.1998 Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області.

Також, у матеріалах справи наявна копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 08.10.1980 складеного на російські мові, де прізвище заявниці зазначено « ОСОБА_5 ».

Із копії державного акту на право приватної власності на землю серія ЗК 007-00115 вбачається, що даний акт видано громадянину України ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 у тому, що на підставі рішення виконкому Верхньокоропецької сільської Ради народних депутатів від 10.12.1993 року №12 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,05 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Верхньокоропецької сільської Ради народних депутатів. Землю передано для садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 261.

Відповідно до копії рішення Верхньокоропецької сільської Ради народних депутатів від 10.12.1993 № 12 рада народних депутатів вирішила передати у приватну власність згідно поданих заяв земельні ділянки членів садівничого товариства «Сонечко» згідно додатку №2.

Зі списку учасників садівничого товариства «Сонечко» КГП «Оксамит» масива Павлова гора вбачається, що « ОСОБА_5 » була членом садівничого товариства «Сонечко».

Згідно переліку осіб, яким Верхньокоропецькою сільською радою видано державні акти на право приватної власності на землю старого зразка 1992-2001 років. Із зазначеного списку вбачається, що у його переліку є « ОСОБА_5 ».

Відповідно до інформації наданої ГУ ДМС на виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2023, у заяві про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР взірця 1974 року НОМЕР_2 від 24.05.1976 записано російською мовою « ОСОБА_1 ».

Згідно з копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 30.03.1998 прізвище заявниці зазначено « ОСОБА_4 ».

Таким чином, судом встановлено, що до заміни паспорта заявниці у 1998 році, її прізвище у паспорті виданому 1976 року писалося « ОСОБА_5 », внаслідок чого у всіх інших документах, які видавалися їй у той період її прізвище записано « ОСОБА_5 ».

Таким чином, суд вважає встановленим, що у державному акті на право приватної власності на землю прізвище заявниці вказано « ОСОБА_5 », оскільки саме так її прізвище писалося на той час згідно паспорта НОМЕР_2 від 24.05.1976.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ЗК 007-00115 належить заявниці.

Таким чином, встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документу має юридичне значення, оскільки необхідне заявниці для реалізації особистих, майнових прав, судом не встановлено наявності спору про право, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, ч.2 ст.19 Конституції України, «Порядком ведення Державного земельного кадастру», який затверджено постановою КМУ №1051від 17.10.2012, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, заінтересовані особи: Мукачівська міська рада, Верхньокоропецька сільська рада - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 007-00115 виданого 18.07.1994 Верхньокоропецькою сільською Радою народних депутатів, що зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №261.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 20.09.2023.

Суддя