Справа № 463/2953/23
пр.№ 2/464/1098/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.09.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.07.2012 у розмірі 44 792,11 грн., а також 2 684,00 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 12.07.2012, тим самим погодилася, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає Договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується, що вона проінформована про умови кредитування в Банку, які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Таким чином, Банком на підставі Договору відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Тим самим банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту, а також здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Однак, відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов`язання за Договором не виконала. У зв`язку із зазначеними порушенням зобов`язань, у відповідача виник загальний розмір заборгованості, що станом на 20.03.2023 становить 44 792,11 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24.04.2023 матеріали справи передано на розгляд Сихівському районному суду м. Львова за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.09.2023 постановлено здійснювати заочний розгляд справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлялася належним чином, правом на надання відзиву не скористалася.

Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Як вбачається з доводів позивача, ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 12.07.2012 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПраватБанку, отримала у кредит кошти, та внаслідок порушення зобов`язань, станом на 20.03.2023 допустила загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 44 792,11 грн., з яких: 36 129,33 грн. заборгованість за кредитом, 8 662,78 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

З слідує, що між сторонами виник спір з приводу порушення зобов`язань визначених договором, а тому доведенню в судовому засіданні підлягають обставини укладення договору надання банківських послуг, надання відповідачу у користування грошових коштів, допущення порушення зобов`язання відповідачем та розмір заборгованості за кредитом.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, беручи до уваги матеріали позовної заяви та відсутність відзиву на позов, суд при вирішенні спору зважає на таке.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляло АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно зі змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено наступне.

З копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку вбачається, що 12.07.2012 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПраватБанку, в якій вказала особисті дані та згідна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. При цьому ознайомилася та згідна, що Тарифи банку надані для ознайомлення у письмовому вигляді. (а. с. 16).

Згідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», вказані умови банку, базова процентна ставка в місяць складає 3,0 %. Розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості та пеня ; кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій вказані умови банку, базова процентна ставка в місяць складає 2,5 %. Розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості та пеня; кредитки «Універсальна сontract», у якій вказані умови банку, базова процентна ставка в місяць складає 1,7 %. Розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості та пеня; кредитки «Універсальна голд», у якій вказані умови банку, базова процентна ставка в місяць складає 2,5 %. Розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості та пеня. Вказаний витяг відповідачем не підписано (а.с.21).

З копії довідки АТ КБ «Приватбанк» без номеру та дати складення встановлено, що ОСОБА_1 , як клієнту АТ КБ «ПриватБанк», надано наступні кредитні картки: НОМЕР_1 від 06.08.2016, термін дії до 11/17, НОМЕР_2 від 22.05.2015, термін дії до 10/18, НОМЕР_3 від 11.01.2018, термін дії до 12/21 та 094075 від 16.06.2021, термін дії до 10/24 (а. с. 15).

Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» без номеру та дати складення вбачається, що за картковим рахунком НОМЕР_2 ОСОБА_1 22.02.2017 встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 000,00 грн., який періодично змінювався, а саме з 09.08.2017 до 31.08.2018 збільшувався до суми 44 030,00 грн., а 05.11.2020 зменшено до 0.00 грн. (а. с. 13-14).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 12.07.2012, укладеним між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 20.03.2023 остання допустила загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 44 792,11 грн., з яких: 36 129,33 грн. заборгованості за тілом кредиту, 36 129,33 грн. за простроченим тілом кредиту, 8 662,78 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 6-12).

З виписки за договором №б/н від 22.03.2023 вбачається активне використання коштів за картками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_4 та НОМЕР_3 , починаючи із 09.07.2015 по 15.04.2019, та списання відсотків за користування кредитного ліміту починаючи з 01.05.2017 по 01.03.2023 (а.с. 57-66).

З витягу з Умов та правил вбачається, що такими закріплені терміни і поняття, права та обов`язки банку та клієнта, відповідальність сторін, умови використання кредитних карток, котрі не підписані сторонами (а.с.22-45)

Розглядуючи клопотання позивача суд оглянув сторінки за посиланням https://privatbank.ua/terms, та встановив, що на сторінці 13 «архів договорів» знаходиться посилання на Повні договори актуальні, в тому числі Договір за 01.07.2012, та при відкритті котрого, на сторінках 31-47 є розділ 2.1.

Також, до матеріалів позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 16.06.2021, та містить інформацію про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної річної процентної ставки, порядок повернення кредиту (а. с. 17-20).

Матеріали позовної заяви, окрім вище перелічених документів, містять документ мовою оригіналу «Об актулизации «Условий и правил предотваения банковских услуг», зміст котрого суду не зрозумілий (а. с. 46-47).

При цьому, для з`ясування усіх обставин справи, та забезпечення прав позивача на доведення заявлених позовних вимог, судом постановлялася ухвала про визнання обов`язкової явки представника позивача в судове засідання для надання особистих пояснень, однак, позивач в судове засідання не з`явився, а тому суд прийшов до переконання про можливість прийняття рішення на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене суд встановив, що 12.07.2012 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. 22.05.2015 відповідачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 (термін дії 10/18), зазначений позивачем як картковий рахунок на якому було встановлено кредитний ліміт.

Беручи до уваги, що чинне законодавство не містить визначень терміну «банківські послуги», однак в силу ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», котрою регламентовано, що належить до таких, суд прийшов до переконання, що позивач довів, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 на підставі вищевказаних юридичних актів виникли договірні відносини з приводу надання банківських послуг.

При цьому, саме Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, котра підписується клієнтом банку є тим правочином, вчиненим у письмовій формі, на підставі котрої між банком та відповідачем виникли правовідносини. Без підписання цієї Анкети-заява клієнтом, «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua самі по собі не можуть бути договором, оскільки Анкета-заява є актом волевиявлення суб`єкта про приєднання до умов договору.

Одночасно, оцінюючи «Умови та правила надання банківських послуг» та Витяг «Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»», в тому числі, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua як джерела доказів, суд враховує позицію ВС викладену у постанові від 12.02.2020 у справі, та погоджується з тим, що, у даному випадку до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (12 липня 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19.04.2023), і кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Беручи до уваги, що Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», долучених до позовної заяви не містять підпису відповідача, позивач не довів, що саме з такими документами був ознайомлений відповідач, підписуючи заяву 12.07.2012, а тому в силу ст. 77 ЦПК України, оцінюються судом, як такі, що не містять інформацію про обставини, що підтверджують заявлені вимоги, внаслідок чого визнаються неналежними.

Крім того, суд критично оцінює паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 16.06.2021, як належний доказ заявлених позивачем вимог, оскільки такий не містить інформацію про те, що стосується порядку використання коштів, визначених позивачем як кредитний ліміт, що зараховувався на картки з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Також, так як з документу мовою оригіналу «Об актулизации «Условий и правил предотваения банковских услуг», суд не може встановити дійсні обставини справи, оскільки такий складений не державною мовою, а перекладу на державну мову позивачем не долучено, тому відповідно до ст. 79 ЦПК України визнається судом не достовірним.

При цьому, оцінюючи таким чином вказаний доказ, суд зважає на те, що згідно ст.12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч.ч. 1-3 ст. 9 ЦПК України, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Так як судочинство в суді ведеться виключно державною мовою, і щоб надати оцінку доказові, суд беззастережно має розуміти його зміст. Цивільним процесуальним кодексом, чи іншим нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку суду самостійно здійснити переклад поданого стороною доказу складеного іншою мовою на державну мову, оскільки в даному випадку буде порушено принцип безсторонності суду, так як зміст перекладеного тексту залежить від рівня знання та володіння мовою перекладача. З цього слідує, що саме учасники судового процесу мають право, яке забезпечується судом, у судовому процесі доводити свою позицію на мові якою володіють, користуючись при цьому послугами перекладача.

З огляду на вищевикладене, та зважаючи на те, що Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписана Лемейдою А.С. не містить істотних умов порядку та підстав нарахування та сплати відсотків за користування кредитним лімітом, інших доказів, котрі б свідчили про те що відповідач був належним чином повідомлений про умови отримання кредитних коштів, порядок їх використання, умови настання відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, позивачем не надано, у зв`язку із чим, останній не довів, що має обґрунтоване право вимагати від відповідача сплати нарахованого боргу у виді відсотків, у зв`язку із чим, позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Разом з тим, зважаючи на те, що відповідач підписуючи Анкету Заяву погодилася на отримання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку із чим отримала розрахункові банківські карти з наявним кредитним лімітом, що підтверджується, відповідними Довідками, що містяться в матеріалах справи, активно використовувала вказані кошти впродовж часу з 09.07.2015 по 15.04.2019, про що свідчать розрахунок заборгованості та виписка по договору, а тому в цій частині позивач має обґрунтоване право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Однак, при перевірці доводів позивача, що розміру суми фактично отриманих коштів суд встановив наступне.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки за договором №б/н від 12.07.2012, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , відповідач активно використовувала кредитні кошти, надані позивачем до 15.04.2019 включно, та на той час допустила заборгованість за тілом кредиту в розмірі 62138,88 грн. Починаючи з 26.04.2019 до 20.03.2023 відповідач не вчинила жодних дій, котрі б свідчили про отримання коштів в кредит, оскільки в графі розрахунків заборгованості станом на 30.06.2019 та станом на 20.03.2023 «витрати клієнтом кредитних коштів» внесені відомості у виді 0,00, а у виписці до договору у графі «Деталі операції» відсутні дані про вчинення останньою розрахункових дій за рахунок кредитного ліміту.

Одночасно, як вбачається із вищевказаних документів, у період з 26.04.2019 до 01.03.2023, за картками № НОМЕР_4 та НОМЕР_3 здійснювалися фінансові операції у виді поповнення рахунку та списання відсотків, погашених за рахунок кредиту.

Зокрема, як встановлено судом, за період часу з 26.04.2019 по 01.03.2023 відповідачем на рахунки за номерами карти НОМЕР_4 , НОМЕР_3 внесено грошові кошти у розмірі 91 306,86 грн. на погашення заборгованості, а позивачем за вищевказаний період часу збільшено розмір тіла кредиту за рахунок списання відсотків на загальну суму 48420,81 грн.

Беручи до уваги, що з досліджених доказів суд не встановив, момент отримання ОСОБА_1 заявленої позивачем спірної суми у виді простроченого тіла кредиту в розмірі 36129,33 грн., а з моменту останнього факту отримання відповідачем кредитних коштів (15.04.20219) була допущена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 62138,88 грн., та відповідно з того часу повернула на рахунки банку 91 306,86 грн., тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та не доведеним, у зв`язку із чим задоволенню не підлягають.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини, істотні умови котрих в судовому засіданні не встановлені, в межах котрих відповідач станом на 15.04.2019 отримувала в банку грошові кошти у користування, однак позивачем не доведено, що відповідач отриману суму не повернула, та зобовязана була сплатити кошти, у вигляді відсотків, таким чином з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до переконання, що заявлений позов не підлягає до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, у судові витрати, понесені позивачем, суд відносить витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з урахуванням ч. ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141 ЦПК України та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив :

у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуюча Сабара Л.В.