Провадження № 2-о/522/512/23 РІШЕННЯ
26 вересня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря Лахматової С.В.,
представника заявниці адвоката Бережного О.В.,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи адвоката Димовчі М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису в якій просить: видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце фактичного знаходження: АДРЕСА_1 ) на строк 6 (шість) місяців з заборонами:
1.1. Наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 : - місць тренувань дітей: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ;
- школи № 37, АДРЕСА_2 ;
- місць мешкання: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 .
1.2. Особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
1.3. Вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Копію рішення направити до органів поліції для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік та до виконавчого комітету Одеської міської ради.
В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.
Заява обґрунтована тим, що з 04 вересня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2022, яке набрало законної сили 16.08.2022. Під час шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що 04.02.2022 ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження на очах у дітей, після чого вона 07.02.2022 звернулась до ВП № 5 ОРУП № 1 в Одеській області, зняла тілесні ушкодження, переїхала до своїх батьків та подала на розлучення. За фактом домашнього насильства 11.02.2022 щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який було направлено до суду та постановою Приморського районного суду м. Одеси провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. 21.02.2022 ОСОБА_2 був виданий триденний заборонний припис про заборону наближення до ОСОБА_1 і дітей у зв`язку з тим, що під час приїзду останньої до власної квартири їй було створено перешкоди в доступі до власного помешкання, ОСОБА_2 в присутності поліції намагався напасти на неї, вдарити та забирати документи на квартиру. З зазначеного часу заявниця фактично не має змоги користуватися власного квартирою через погрози ОСОБА_2 та систематичне її переслідування, поєднаного з нападами та заподіянням тілесних ушкоджень. Також зазначила, що ОСОБА_2 здійснював психологічний тиск на дітей після чого вони потребували психологічної допомоги та обстеження. 22.05.2023 ОСОБА_2 біля фітнес-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у АДРЕСА_3 намагався силою забрати дітей, напав на заявницю та завдав їй тілесних ушкоджень в присутності малолітніх дітей, з приводу чого вона звернулась до органів поліції. 01.09.2023 близько 8:15 години біля будинку АДРЕСА_8 ОСОБА_2 почав переслідувати ОСОБА_1 , яка вела дітей до школи, вчинив спробу силою забрати дітей, а коли ОСОБА_1 почала їх захищати, відштовхнув її внаслідок чого ОСОБА_1 впала та отримала забої спини та правої руки. На крик вибігли мешканці будинку і викликали поліцію. Зазначила, що дії ОСОБА_2 стали занадто агресивними, він завдає заявниці тілесних ушкоджень та погрожує фізичною розправою, відібранням дітей. Також заявниця зазнає постійного психологічного тиску, як в телефонних розмовах так і в текстових повідомленнях, та турбуючись за своє та дітей життя, вимушена переховуватися від колишнього чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним. ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо ОСОБА_1 протягом тривалого часу, звернення до поліції жодним чином не припиняють його протиправних дій, він і надалі погрожує заявниці розправою та впевнений у своїй безкарності, а його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, є обґрунтовані підстави вважати, що вірогідність продовження та подальшого вчинення насильства ОСОБА_5 щодо ОСОБА_1 , а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, що обумовлює необхідність звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки заходи поліцією до кривдника фактично не вживаються, виявились неефективними та не захищають її від насильства.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .
21.09.2023 на адресу суду від представника заінтересованої особи адвоката Димовчі М.І. до суду надійшли письмові заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в якій зазначає, що з заявою не погоджується, оскільки дійсна мета цієї заяви не допустити можливості ОСОБА_2 бачитися з його малолітніми дітьми, відповідно до графіку затвердженого рішенням органу опіки та піклування. При цьому заявниця, якій неодноразово роз`яснювався її обов`язок виконувати вказане рішення органу опіки та піклування, продовжує аморально шантажувати колишнього чоловіка дітьми змушуючи його відмовитися від спільного майна придбаного під час шлюбу у спорі прі розподіл спільного майна подружжя і для досягнення цієї мети заявниця умисно перешкоджає батьку бачитися з його дітьми, що підтверджується талонами-повідомленнями єдиного обліку. Після того як заявниця відмовилася виконувати рішення органу опіки та піклування, ОСОБА_2 вимушений був звернутися до суду з позовом до заявниці про усунення перешкод у спілкуванні та побаченні з його дітьми. Зазначив, що наслідком видачі обмежувального припису буде автоматичне позбавлення рівноправного батька бачитися з його дітьми, що ставить за мету заявниця, як елемент у вирішенні іншого майнового спору. Всі доводи заявниці надумані і не підтверджені доказами. ОСОБА_2 характеризується як порядна та відповідальна особа, турботливий батько, який здійснює догляд за хворою матір`ю, обмеженою у пересуванні, а до цього, виховував самостійно маленьку доньку. Крім того, ОСОБА_2 одразу після військової агресії РФ в Україні, добровільно вступив до лав територіальної оборони. Після розлучення ОСОБА_2 не має наміру бачитися та спілкуватися з заявницею, єдине що їх об`єднує це два малолітніх хлопчики, які дуже бажають бачитися з батьком, але в цьому перешкоджає матір.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Бережний О.В. заяву підтримали та просили її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник адвокат Димовчі М.І. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували.
Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.
Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2009 року, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2022 у справі № 522/3349/22, яке набрало законної сили 16.08.2022 (а.с. 52 54).
Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження Серія НОМЕР_2 від 08.05.2014 та Серія НОМЕР_3 від 15.06.2018 (а.с. 58, 59).
Судовим наказом від 09.06.2022 у справі № 522/5353/22 стягнуто зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 06.05.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 та продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частки всіх доходів щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 56).
Судом також установлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 06.06.2023 було визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 77 83).
Рішенням Виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 600 від 30.09.2022 затверджено графік участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 із малолітніми дітьми сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15.11.2022 ОСОБА_2 звернувся з заявою до Служби у справах дітей Фонтанської селищної ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за умисне невиконання рішення Виконавчого комітету Фонтанської сільської ради від 30.09.2022 № 600.

03.12.2022 ОСОБА_2 звернувся до Органу опіки та піклування, в особі Виконавчого комітету Фонтанської сільської ради з заявою щодо незаконних дій ОСОБА_1 щодо зміни місця перебування малолітніх дітей віком до 14 років без згоди батька.

Як вбачається з листа Служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 1-07/207 від 23.12.2022 на адресу начальника служби у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_1 не виконує рішення Виконавчого комітету Фонтанської сільської ради № 600 від 30.09.2022 та перешкоджає участі батька ОСОБА_2 у побаченні з дітьми, відповідно до встановленого графіку. Просять підтвердити або спростувати місце проживання дітей разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_9 .

18.11.2022 ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми та ухвалою суду від 07.12.2022 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 та відкрито провадження у справі № 522/15818/22.

Також, заінтересованою особою ОСОБА_2 до суду надано копії: талону-повідомлення єдиного обліку № 3574 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) по кримінальне правопорушення та іншу подію 06.08.2022; талону-повідомлення єдиного обліку № 3790 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) по кримінальне правопорушення та іншу подію 20.08.2022; талону-повідомлення єдиного обліку № 3975 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) по кримінальне правопорушення та іншу подію 31.08.2022; талону-повідомлення єдиного обліку № 5373 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) по кримінальне правопорушення та іншу подію 13.12.2022; талону-повідомлення єдиного обліку № 2001 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) по кримінальне правопорушення та іншу подію 28.02.2023; ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 29.03.2023 у справі № 522/5639/23 якою скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність задоволено, обов`язано посадових осіб ВП № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення, виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, що містяться в заяві ОСОБА_2 від 21.02.2022 про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованої в ЖЄО за вх.№ 2726, 2737, 2741.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Отже Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від: 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61 19328св18), 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19), 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20), 28 червня 2022 року у справі № 466/180/22 (провадження № 61-4104св22), 25 липня 2023 року у справі № 344/1732/23 (провадження № 61-6759св23).

Звертаючись до суду з даною заявою про видачу обмежувального припису заявниця посилається на те, що ОСОБА_2 , вчиняє відносно неї неодноразово домашнє насильство.

Аналізуючи надані суду докази як заявником ОСОБА_1 , так і заінтересованою особою ОСОБА_2 суд вважає, що численні їх звернення заявника та заінтересованої особи до органів поліції, звернення ОСОБА_2 до служби у справах дітей, Органу опіки та піклування та до суду, свідчать про наявність конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу участі батька у вихованні спільних малолітніх дітей.

Однак, наявність конфлікту між сторонами не підтверджує факт того, що ОСОБА_2 є кривдником та чинить відносно ОСОБА_1 психологічне чи фізичне насильство, як зазначає заявник, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені вказаним Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявником також не доведено, що існує вірогідність вчинення ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , насильства та настання тяжких і особливо тяжких наслідків його вчинення, оскільки підтвердження протиправної поведінки ОСОБА_2 у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявником не доведено, а сам лише факт численних звернень заявника до органів поліції не є правовою підставою для видачі обмежувального припису.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, судом не встановлено випадків вчинення домашнього насильства стосовно заявниці, а також ризиків настання насильства в майбутньому, зі сторони ОСОБА_2 . Натомість судом встановлено наявність між батьками дітей конфліктних ситуацій, що не може розцінюватись як насильство.

Отже, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Враховуючи те, що заявницю на підставі ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України здійснює розподіл судових витрат та компенсує витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 89, 350-1 350-8, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29 вересня 2023 року.

Суддя Ю.І. Ковтун