Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/1839/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Салашного М.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача

адвоката Дунаєнка А.М.,

представника третьої особи

за довіреністю Зубалій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони з 05.05.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі (актовий запис №216). Під час шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає із відповідачем, своєю матір`ю.

02.12.2021 шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, яке набрало законної сили 05.01.2022.

Починаючи з 24.02.2022 ОСОБА_2 із дитиною проживають в м. Черкаси. Незважаючи на факт розірвання шлюбу, а також ситуацію в країні, ОСОБА_1 намагається забезпечувати доньку всі необхідним, відповідно до її потреб. Між тим, фактично з самого моменту розлучення, у позивача із відповідачем виникли непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідувань. Відповідачем почалися створюватися штучні перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування батька із донькою, а у вересні 2022 року під час розмови по телефону вона повідомила, що надасть можливість побачитися з дитиною та взяти участь у її вихованні лише на підставі рішення суду.

Всі намаганні позивача мирним шляхом вирішити питання щодо виховання та спілкування із дитиною, не дали позитивних результатів. Позивач вважає, що відповідачем порушуються його батьківські права. Враховуючи вік та інтереси дитини, з метою створення нормальних умов для її виховання та розвитку, позивач вважає за доцільне встановити йому час спілкування з малолітньою донькою.

Крім того, позивач у позовній заяві зазначає про орієнтовний розрахунок понесених судових витрат: сплачений при подачі судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката, а всього т6073грн. 60коп.

Таким чином, позивач просить суд, - визначити йому наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, - особисті побачення з донькою кожної першої та третьої п`ятниці з 17-00 до 20-30 та кожної першої та третьої суботи з 10-00 до 15-00 за місцем проживання матері ОСОБА_2 , з правом прогулянки по місту, дитячих розважальних закладів, гуртків та секцій, без присутності матері, враховуючи епідеміологічну ситуацію, в з`язку з респіраторною хворобою, погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан здоров`я дитини, спілкування з донькою під час святкування її дня народження, а також під час інших святкових днів (Новий рік, Різдво, День Святого Миколая, 8-ме Березня і т.д.), необмежене спілкування телефоном, через месенджери та інші програми, які підтримують онлайн конференції за умови, що таке спілкування не буде порушувати режиму дня дитини та освітнього процесу; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 24.04.2023 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, залучено до участі у справі третю особу Службу у справах дітей Черкаської міської ради.

Відповідачем через представника подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що у сторін є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачем у м. Черкаси. Заперечує факт того, що відповідачем створюються позивачу перешкоди у спілкування та вихованні дитини. Вказує, що позивач бачиться з дитиною, проводить з нею спільно час за місцем проживання матері дитини, що підтверджується певними доказами. Крім того, сторони контактують між собою з питань виховання дочки, обмінюються інформацією. Позивач проживає в м.Полтава, і коли він приїздить до м. Черкаси до дитини, то вона жодного разу не перешкоджала йому у побаченні з дочкою. Також, позивач не звертався до органів служби у справах дітей щодо визначення йому способу участі у вихованні та спілкування з дитиною. Такі обставини свідчать, як на думку відповідача, про штучно створений позов, який не підлягає до задоволення.

Крім того, відповідач не погоджується із запропонованим позивачем способом участі у спілкуванні та вихованні з дитиною, оскільки такий графік, без присутності матері, вважає безпідставним, необгрунтованим та таким, що не відповідає якнайкращим інтересам дитини. Позивач не проживає у м. Черкаси, немає тут житла; позивач не вказує, яким чином він буде забезпечувати догляд за дитиною та харчування; слід враховувати психологічний стан дитини, враховуючи її нестабільний психологічний стан, що пояснюється проводженням агресії Російської Федерації проти України (звуки повітряних тривог, переїзд до м. Черкаси з іншого міста тощо) тощо. Вважає, що можливо встановити інший спосіб (графік) участі батька у спілкуванні з дитиною.

Отже, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000грн.

Позивачем відповідальна відзив подана не була.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, враховуючи доводи і обставини, які викладені у позовній заяві. Крім того, погодились із тим графіком, який запропонований висновком Служби у справах дітей Черкаської міської ради. Судові витрати залишає позивач за собою. Батьківство позивачем щодо дочки не оспорюється.

В судовому засіданні відповідач та її представник підтримали доводи та обставини, які викладені у відзиві. При цьому, позивач зазначила, що погоджується із графіком, який визначений службою у справах дітей, але доцільним є кожну другу п`ятницю з 16-00 до 18-00 та суботу з 10-00 до 15-00 у присутності матері; судові витрати залишає за собою.

В судовому засіданні представник третьої особи підтримала висновок, який наданий до суду на виконання ухвали суду.

Заслухавши пояснення учасників справи та їхніх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 05.05.2017 перебували у шлюбі (актовий запис №216), який розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, яке набрало законної сили 05.01.2022.

Від шлюбу у сторін народилася дитина дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво серія НОМЕР_1 (актовий запис №395). Спору щодо батьківства немає.

Відповідно до даних довідок від 15.07.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За даними договору оренди нерухомого майна від 13.10.2022, ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Також дані обставини підтверджуються поясненнями сторін.

Відповідно до довідки ГО «Центр комплексної корекції та дитячої реабілітації «Сенс+», наданої психологом-педагогом спеціалістом Лагута А.Л., станом на 24.045.2023 ОСОБА_6 проходить тестування онлайн щодо виявлення особливостей психо-емоційного стану дитини у зв`язку із розлученням батьків з подальшим наданням матері відповідних консультацій щодо виховання дитини. За результатами складено висновок від 01.05.2023 із наданням рекомендацій та порад батькові дитини.

Крім того, судом досліджене листування батьків дитини через месенджери мобільного зв`язку щодо дитини, в т.ч. переглянуті фотографії, які визнаються сторонами по справі.

Також встановлено, що на даний час позивач проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час розгляду справи сторони погодились із тим, що вони не змогли дійти до згоди щодо укладання та підписання угоди між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, зокрема з приводу положень про участь батька у спілкування та вихованні дитини, проект якого позивачем долучено до позову та досліджено судом.

Відповідно до висновку №1701-01-21 від 02.06.2023, наданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради, як органом опіки та піклування м. Черкаси, на виконання ухвали суду від 24.04.2023, визначено батькові ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перший та третій тиждень місяця у п`ятницю з 16-00 до 18-00 та у суботу з 10-00 до 15-00; день народження дитини, державні та релігійні свята за домовленістю між батьками; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Нормами ст.18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Пунктом першим статті 3 Конвенції ООН про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини).

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно із принципом 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованої Україною 27.02.1991 року) та ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та норм ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Відповідно до ст. 141 СК України, - мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 153 СК України, - мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України, - питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, - суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За правилами статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що є спір між батьками щодо спілкування та участі батька у вихованні їхньої спільної дочки ОСОБА_7 , 2018 року народження. Активна поведінка батька (пропозиції укласти договір, зокрема й щодо його участі у спілкуванні з дитиною, звернення до суду із цим позовом, відвідування дитини за місцем її проживання, зацікавленість процесом життя дочки), свідчить про те, що незважаючи на те, що сторони припинили сімейні відносини, не проживають разом, - має намір та бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та житті. На думку суду, безпідставними є доводи сторони відповідача про відсутність підстав для задоволення позову з причин відсутності спору (не звернення позивача в досудовому порядку до служби у справах дітей з питань спілкування та виховання дитини, відсутність відповідного висновку), оскільки і під час розгляду справи сторони висловлювали різні пропозиції щодо графіку участі батька у спілкуванні з дитиною, і сама ж відповідач не погодилась із деякими пропозиціями служби у справах дітей, які вказані у висновку, який наданий на виконання ухвали суду.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що, як передбачено ч.3 ст. 4 ЦПК України, відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною, а тому враховуючи обставини, які встановлені судом, доводи кожної із сторін, досліджені докази, суд вважає, що спір між сторонами має місце, який підлягає вирішенню судом і позивачем обрано вірний спосіб захисту.

Жодних обставин, які б свідчили про негативну поведінку батька відносно дитини, судом не встановлено. Також відсутні дані про негативну характеристику позивача. На думку суду, особисті відносини між сторонами (непорозуміння, конфліктність тощо), яка має місце між батьками, як бувшим подружжям, жодним чином не може і не повинна впливати на розвиток, життя дитини. Не встановлено обставин, за яких можна було б позбавити батька дитини реалізувати своє право на участь у спілкуванні та вихованні із дитиною. Відповідно, мати дитини, з якою остання проживає і з якою більше часу знаходяться разом, може і повинна сприяти дочці, зокрема враховуючи і її вік, та батьку їхньому спільному спілкуванню, проведенню разом часу задля того, щоб не втрачався родинний зв`язок дочки із батьками.

Крім того, кожен із батьків повинен усвідомлювати, що в разі настання будь-яких обставин у їхньому особистому житті, дитина має розраховувати на те, що вона залишається частиною життя кожного з батьків окремо і не може бути позбавлена на це лише з-за того, що самі між собою батьки не можуть порозумітися з будь-яких питань, в тому числі виховання, спілкування, лікування, утримання тощо.

Слід зазначити, що проживання позивача в іншому населеному пункті, жодним чином не може впливати на спілкування дитини із її батьком та родиною по лінії свого батька. Відповідно, мати дитини не повинна зловживати своїм правом на спілкування з дитиною і повинна давати можливість бачитися доньці із батьком, захищаючи та поважаючи право дитини на сімейне виховання.

Що стосується порядку і способу, то слід визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які передбачають періодичні побачення з можливістю відвідування та спільного перебування дитини з батьком, а також спільний відпочинок батька і дитини на території України,з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, а саме: особисті побачення з дитиною у перший та третій тиждень місяця у п`ятницю з 16-00 до 18-00 та у суботу з 10-00 до 15-00 за фактичним місцем проживання матері дитини ОСОБА_2 , з правом прогулянки по місту (населеному пункті, де проживає/буде проживати мати дитини), відвідування дитячих розважальних закладів, гуртків та секцій без присутності матері дитини; особисті побачення з дитиною у дні її народження, державні та релігійні свята, за домовленістю між батьками без присутності матері дитини; спілкування телефоном, через месенджери та інші програми, які підтримують онлайн конференції, з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку її навчань (відвідування дошкільного закладу та інш.) та відпочинку та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Суд, загалом погоджується із висновком органу опіки та піклування від 02.06.2023 та приймає його за основу при розв`язанні спору, оскільки вважає вказаний висновок в цілому обґрунтованим та є таким, що не суперечить інтересам дитини.

Разом з тим, до запропонованого органом опіки та піклування порядку, необхідно внести окремі уточнення виключно в інтересах дитини. При цьому, слід зазначити, що позивач та відповідач в судовому засіданні в цілому погодились із запропонованим службовою у справах дітей графіком з врахуванням деяких їхніх уточнень.

На думку суду, безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження є доводи відповідача про те, що матір повинна бути присутня при спілкування батька з дитиною з причин, що останній не знає місто, де можна проводити час із дитиною, не зможе піклуватися та забезпечити належне харчування дитини, враховуючи, що батько має рівні із матір`ю дитини права та обов`язки щодо останньої. До того ж, якщо матері дитини відомі будь-які особливості щодо стану здоров`я дитини, її розвитку, уподобань, харчування тощо, які батькові не відомі, то матір повинна про це повідомити батькові, задля того, щоб спільними намаганнями і силами створити якнайкращі умови для життя, розвитку своєї дитини.

Крім того, суд не вбачає підстав для врахуванням обставин щодо епідеміологічної ситуації, обумовленої респіраторною хворобою COVID-19, оскільки такі заходи на даний час відпали. Також, суд погоджується із пропозицією позивача щодо спілкування із дитиною телефоном, через месенджери та інші програми, які підтримують онлайн конференції, враховуючи сучасні технології засобів зв`язку, відстань батька від місця перебування дитини, певні обставини, які можуть виникати у житті батьків та дитини.

При визначенні способу участі батька у спілкування та вихованні дитини, судом враховано і той факт, що позивач може вільно розпоряджатися своїм часом і підлаштовуватися під графік та режим дитини. Крім того, такий спосіб спілкування не позбавить матір на особисте виховання нею дитини . Зазначений спосіб буде відповідати першоосновам розвитку особистості дівчинки, враховуючи її вік, стан здоров`я.

На думку суду, доводи відповідача про те, що запропонований позивачем батьком дитини порядок і спосіб спілкування та виховання з дитиною, з врахуванням його згоди на пропозицію служби у справах дітей, може бути небезпечним для дитини, є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, що стосується запропонованого відповідачем графіку, то з огляду на постійне проживання дитини з матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, заперечення проти нього батька, - може призвести до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побачення з дитиною, враховуючи, що батьки мають рівні права щодо дитини. Таким чином, з мотивів, зазначених вище, суд вважає, що вищенаведений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між рідними. А тому позов підлягає задоволенню частково, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Позбавлення позивача права на спілкування й участь у вихованні доньки може позбавити дитину родинних зв`язків із батьками, любові та турботи з їхнього боку.

Враховуючи позиції сторін, судові витрати слід залишити за сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-74, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , фактично проживає: АДРЕСА_3 ) наступні порядок і спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: особисті побачення з дитиною у перший та третій тиждень місяця у п`ятницю з 16-00 до 18-00 та у суботу з 10-00 до 15-00 за фактичним місцем проживання матері дитини ОСОБА_2 , з правом прогулянки по місту (населеному пункті, де проживає/буде проживати мати дитини), відвідування дитячих розважальних закладів, гуртків та секцій без присутності матері дитини; особисті побачення з дитиною у дні її народження, державні та релігійні свята, за домовленістю між батьками без присутності матері дитини; спілкування телефоном, через месенджери та інші програми, які підтримують онлайн конференції, з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку її навчань та відпочинку та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 04.09.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька