ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3136/23

Провадження № 22-ц/4820/1475/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/3136/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року (суддя Мазурок О.В., повний текст судового рішення складено 19 травня 2023 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Авентус Україна» (далі - Товариство) вказувало, що 27 квітня 2020 року між Товариством та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» договір №2324348 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами цього договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 8200 грн, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Позивач посилається на те, що ним належним чином виконано свої зобов`язання: здійснено перерахунок грошових коштів на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 , проте ОСОБА_1 належним чином не було виконано договірні зобов`язання, а саме: не повернуто кошти в строк та умовах, встановлених кредитним договором і не сплачено відсотки. У зв`язку із чим виникла кредитна заборгованість у розмірі 26896 грн, що складається з: 8200 грн - заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та 18696 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. А тому Товариство просило позов задовольнити.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду ТОВ «Авентус Україна» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що судом не враховано укладення між сторонами договору № 2324348 від 27.04.2020 в електронному вигляді та підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. При цьому, позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема про стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам, виключно відповідно до умов Договору, з урахуванням вимог ЦК України, тобто відповідно до п.1.5.2 та п.3.1 Договору нарахування процентів здійснювалося протягом 120 днів (30 днів (строк кредиту п.1.4 Договору) + 90 днів (період на який нараховуються проценти на залишок фактичної заборгованості п.3.1 Договору).

Разом з цим, суд дійшов хибного висновку, що Товариством здійснювалося відступлення права вимоги за кредитним договором, окрім того Товариство звернулося виключно щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, що укладений з відповідачем, надаючи в підтвердження розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Крім того, Товариство всупереч вимогам ЦПК України було позбавлене можливості долучити підтверджуючі банківські документи, про які вказував суд першої інстанції, як на підтвердження надходження коштів ОСОБА_1 на його картковий рахунок, у зв`язку з цим до міськрайонного суду було подано клопотання про витребування у АТ КБ «Приватбанк» виписку за операціями карткового рахунку банківської картки відкритої в АТ КБ «Приватбанк», однак вказане клопотання було проігноровано судом.

Апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 особисто вказано банківський рахунок у заявці на отримання кредитних коштів та відповідач підтвердив його правильність шляхом підписання договору, а тому зібрані докази свідчать про беззаперечне отримання відповідачем кредиту у розмірі 8200 грн за кредитним договором № 2324348 від 27.04.2020.

Зважаючи на викладене, Товариство просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Справа розглядається в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частина 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України).

Суд, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, адже довідка про видачу кредиту ОСОБА_1 на 8200 грн не містить відомостей щодо особи, якій належить платіжна картка та відповідно до умов якого договору здійснювався переказ і надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей на підтвердження передачі відповідачу кредитних коштів.

Судова колегія не погоджується із оскаржуваним судовим рішенням, виходячи із наступного.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію» (надалі Закон), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до статті 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до статті 12 указаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так відповідно до правових висновків, що викладені Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19 слідує, що за змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Апеляційним судом встановлено, що 27 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір №2324348 про надання споживчого кредиту (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит на суму 8200 грн строком на 30 днів (п. п.1.3, 1.4 Договору) (а.с. 10-12).

Згідно п. 1.1 Договору укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства.

Датою укладення Договору є дата його підписання та він діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п.9.2 Договору).

За змістом п.9.6 Договору він укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (цифрового одноразового ідентифікатора М131834) 27.04.2020 об 09:09:23 підписав договір №2324348 про надання споживчого кредиту від 27.04.2020 та графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №2324348 від 27.04.2020, підтвердивши бажання отримати кредитні кошти та погодження із умовами кредитування та наслідками у разі невиконання зобов`язань за таким договором (а.с.10-12,13).

Зазначені обставини також підтверджуються письмовими доказами, а саме даними LOG-файлу укладення електронного договору №2324348 від 27.04.2020, відповідно до яких слідує, що 16.08.2019 о 20:48 клієнт розпочав вперше реєстрацію на сайті Товариства; 16.08.2019 о 20:48 під час першого етапу реєстрації, ввів СМС-код, надісланий Товариством на його телефон для підтвердження надання згоди на обробку персональних даних та підтвердження згоди про ознайомлення та прийняття Правил надання коштів у позику та Публічної пропозиції на укладення договору на використання аналогу власноручного підпису; 27.04.2020 о 09:04 клієнт відправив заявку на отримання кредиту №2324348; 27.04.2020 о 09:05 Товариство прийняло рішення про видачу кредиту та виставило клієнту Оферту; 27.04.2020 о 09:09 Товариство надіслало клієнту на номер телефону « НОМЕР_2 » СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором «М131834» для підтвердження прийняття оферти/підписання кредитного договору; 27.04.2020 о 09.09 клієнт ввів СМС-код та акцептував (прийняв) оферту Товариства; 27.04.2020 о 09:10 Товариство відправило клієнту кошти та його примірник договору (а.с. 69).

Зазначене вище спростовує позицію ОСОБА_1 про не укладення між ним та ТОВ «Авентус Україна» кредитного договору і не підписання такого договору саме відповідачем, адже Договір №2324348 про надання споживчого кредиту від 27.04.2020 укладений між сторонами в електронній формі і є таким, що укладений у письмовому вигляді. І, крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.12.2021, що набрало законної сили 11.01.2022, у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Авентус Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню встановлено, що 27 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір №2324348 про надання споживчого кредиту, згідно якого Товариством надано позивачу кошти в розмірі 8200 грн, на умовах встановлених Договором, строк кредиту 30 днів, знижена процентна ставка 1,43% (стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту).

При визначенні розміру кредитної заборгованості, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до положень п.1.5 Договору №2324348 про надання споживчого кредиту від 27.04.2020 сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами, а саме:

- знижену процентну ставку, яка становить 1,43% в день від суми кредиту, яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п.1.5.1);

- стандартну процентну ставку, яка становить 1,90 % в день від суми кредиту, яка застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені у п.1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки; та у межах нового строку, якщо відбулось продовження строку користування кредитом до п. 4.1-4.6 Договору; та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить: за зниженою ставкою - 521,55% річних, за стандартною ставкою - 695,40% річних (п.1.7 Договору).

Відповідно до п. 1.8,1.8.1, 1.8.2 Договору визначена загальна вартість кредиту на дату укладення договору за зниженою ставкою у розмірі 11705,50 грн, за стандартною ставкою - 12874 грн (а.с. 10-12).

Як вбачається із розділу 2 «Порядок та умови надання кредиту» Договору сторони визначили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 або іншої платіжної карти, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення Договору. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору.

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Розділу 4 Договору де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п.3.1-3.2).

Відповідно до Графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №2324348 від 27.04.2020, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 27.05.2020, сума кредиту складає 8200 гривень, сума нарахованих процентів - 3505,50 гривень. Разом до оплати: 11705,50 гривень (а.с.13).

Згідно із свідоцтвом серії ФК №870 від 28.02.2018, виданим Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «Авентус Україна» є фінансовою установою та отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва від 02.07.2015, виданим Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» є фінансовою установою (а.с. 29), що має ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків (а.с. 28).

20.04.2017 між ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про організацію переказу грошових коштів №ВП-2000417-1, предметом якого, крім іншого, є організація та здійснення переказів грошових коштів від Кредитної установи на банківські рахунки Клієнтів (для видачі кредитів або позик) (п.1.1) (а.с. 60-63).

Як слідує із листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за №6119 від 24.01.2023 року відповідно до договору №ВП-2000417-1 від 20.04.2017 за дорученням ТОВ «Авентус Україна» було здійснено наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 27.04.2020 на суму 8200 грн, маска картки НОМЕР_3 , код авторизації unknow, номер транзакції в системі WayForPay -creditplus - НОМЕР_4 (а.с. 27).

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 липня 2023 року задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» виписку за операціями карткового рахунку банківської картки № НОМЕР_5 (а.с. 130).

Як слідує із наданої АТ КБ «ПриватБанк» (від 07.08.2023 за №20.1.0.0.0/7-230804/38821) виписки по рахунку № НОМЕР_5 за період з 18.11.2014 по 05.08.2023 вбачається зарахування 27.04.2020 на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_5 переказу в розмірі 8200 грн, що були вподальшому використанні останнім (а.с. 147).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України надані учасниками справи та витребувані судом докази: договір №2324348 про надання споживчого кредиту від 27.04.2020; графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №2324348 від 27.04.2020; скрін - шоти за №№1-5 (підписання договору, надіслання 27.04.2020 о 09:08:56 пропозиції споживачу на номер телефону НОМЕР_2 (скрін - шот №1); відправлення повідомлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.67 зворот) про перерахування на карту кредиту в розмірі 8200 грн із зазначенням строку кредитування, дати погашення та суму до сплати (скрін - шот №3); укладення ОСОБА_1 з Товариством за період з серпня 2019 року по квітень 2020 року 18 кредитних договорів (скрін-шот №5)); дані LOG-файлу укладення електронного договору №2324348 від 27.04.2020; виписку по рахунку № НОМЕР_5 АТ КБ «ПриватБанк»; договір про організацію переказу грошових коштів №ВП-2000417-1, що укладений 20.04.2017 між ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «Авентус Україна», лист ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за №6119 від 24.01.2023 року; довідку ТОВ «Авентус Україна» про розрахунки за договором №2324348 від 27.04.2020, апеляційний суд вважає доведеним факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 8200 грн та наявності підстав для стягнення p останнього кредитної заборгованості у розмірі 12874 грн, із них: 8200 грн - кредитної заборгованості та 4674 грн (155,80 грн (розмір відсотків за 1 день при стандартній процентній ставці 1,9%) х 30 днів (строк дії кредитного договору)) заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.

А висновки суду першої інстанції про недоведеність надання ОСОБА_1 кредитних коштів по Договору у розмірі 8200 грн та в зв`язку із цим відсутності підстав для стягнення кредитної заборгованості є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.

І з огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення є обґрунтованими та доведеними.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 14022 грн заборгованості за користування кредитними коштами відповідно до п. 1.5.2., п. 5.1 Договору, виходячи з наступного.

Так, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), від яких не відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України.

Отже, враховуючи вищезазначені висновки Великої Палати Верховного Суду, умови Договору та факт невиконання позичальником своїх зобов`язань у обумовлений сторонами Договору строк і ту обставину, що строк кредитування сплив 26.05.2020, тому відсутні законні підстави для стягнення із ОСОБА_1 проценти за порушення ним строків виконання зобов`язань в межах дії Договору, що нараховані з 27.05.2020 протягом 90 днів (п. 1.5.2 та п. 3.1. Договору).

У відповідності до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» понесені останнім судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 47,86% (12874 грн х 100/26896 грн), тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 1284,56 грн (2684 грн х 47,86%/100) за подачу позовної заяви та 1541,17 грн (3220,81 грн х 47,86%/100) за подачу апеляційної скарги відповідно до задоволених вимог апеляції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Авентус Україна» (, проспект Перемоги. 90А, м. Київ, 03062) кредитну заборгованість у розмірі 12874 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн, судовий збір в розмірі 1284 (одна тисяча двісті вісімдесят чотири) грн 56 коп.

В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Авентус Україна» (, проспект Перемоги. 90А, м. Київ, 03062) 1541 (одна тисяча п`ятсот сорок одна) грн 17 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 31 серпня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай