ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Суми

Справа №576/1605/23

Номер провадження 22-ц/816/1144/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем,

на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2023 року, у складі судді Сапона О.В., постановлену в м. Глухів Сумської області,

в справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Калініна С.К. до подачі позову звернувся до суду із заявою про забезпечення позову .

Вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис № 1513 від 19 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 43 940 грн, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67649968 від 24 листопада 2021 року та цього ж числа постанову про арешт коштів боржника. Заявниця вказаний виконавчий напис не визнає, оскільки, на її думку, при його вчиненні не було дотримано принципу безспірності. Наголошує на тому, що буде подавати до суду позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вжиття заходів забезпечення позову необхідне з метою недопущення фактичного виконання стягнення коштів з позивачки, оскільки за умови задоволення позову вона буде змушена вживати додаткових заходів щодо повернення безпідставно стягнутих коштів, а саме звертатися за захистом свого порушеного права до суду.

Посилаючись на вказані обставини, просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 66623340 від 24 листопада 2021 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. № 1513 від 19 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 43 940 грн.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2023 року заяву представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Калініна С.К. про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне встановлення обставин справи, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову, якою направити справу до Глухівського міськрайонного суду Сумської області для розгляду заяви про забезпечення позову по суті.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 , зокрема просила звільнити її, як споживача, від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вказує на те, що суд не навів в ухвалі вмотивовану оцінку висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21, наведеного стороною заявниці у заяві про забезпечення позову щодо підстав звільнення від сплати судового збору, норми права, на які посилалася сторона заявниці. Вказана постанова Верховного Суду спростовує висновок місцевого суду, що викладені в заяві обставини щодо звільнення заявниці від сплати судового збору не можуть бути підставою для такого звільнення, оскільки встановлені Законом України «Про захист справ споживачів» положення не поширюються на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 є споживачем фінансових послуг, а спірний виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору № 2397911 від 15 липня 2020 року, укладеного з ТОВ «МІЛОАН», тому, як визначив Верховний Суд, при поданні позову про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову була подана без документів, що підтверджують сплату судового збору. У встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги усунуто не було. Крім того, заява була подана до суду 31 травня 2023 року, проте в порушення вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, до суду не надходив. Тому, оскільки заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог, передбачених ч. 5 ст. 151 та ч. 4 ст. 152 ЦПК України, її слід повернути заявнику.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також інші вимоги до неї визначені статтею 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 2 ЦПК України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

В даній справі представник ОСОБА_1 адвокат Калінін С.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також просив звільнити ОСОБА_1 , як споживача, від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 червня 2023 року заяву про забезпечення позову залишено без руху з підстав несплати судового збору, надано строк для усунення вказаних недоліків, роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду.

05 червня 2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Калініна С.К. до суду першої інстанції надійшла заява щодо виконання вимог ухвали суду про залишення заяви про забезпечення позову без руху, в якій знову ставить питання про звільнення ОСОБА_1 , як споживача, від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калініна С.К. про забезпечення позову повернуто заявнику.

Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

При стягненні за виконавчим написом нотаріуса боржник не позбавлений права на захист своїх прав. Стягнення провадиться в рамках виконавчого провадження, яке дозволяє боржнику користуватися правом захисту, в тому числі судового. Предметом позову в таких справах є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Таким чином, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Така правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 643/2870/18 (провадження № 61-412св19).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21 (провадження № 61-7362св22).

Отже, у справі, яка переглядається, заявниця, як споживач, що звернулася до суду за захистом своїх прав, звільнена від сплати судового збору також за подання заяви про забезпечення такого позову.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Калініна С.К. про забезпечення позову.

Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем, задовольнити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2023 року скасувати, а матеріали за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про забезпечення позову, направити для продовження розгляду до Глухівського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов