27.07.2023 Справа № 756/548/22
Справа № 756/548/22
Провадження № 2/756/748/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рябикіна Алла Анатоліївна, про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання незаконним та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, визнання права власності та витребування квартири із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус КМНО Рябикіна А.А., про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання незаконним та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, визнання права власності та витребування квартири із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері він успадкував квартиру АДРЕСА_1 в якій проживав. У зв`язку із захворюванням опорно-рухового апарату потребував сторонньої допомоги, яку добровільно йому надавали ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 , що проживали по сусідству. Так як він не міг самостійно пересуватись, попросив ОСОБА_3 допомогти домовитись із нотаріусом з приводу написання заповіту, яким хотів заповісти належну йому квартиру своєму сину - ОСОБА_4 та 03.11.2011 року підписав у нотаріуса Рябикіної А.А. декілька документів, які вважав заповітом.

Оскільки в 2019 році він дізнався, що 03.11.2011 року замість заповіту на користь сина він підписав договір дарування належної йому квартири на користь ОСОБА_2 , вважає, що цей договір ним укладено під впливом помилки, а також внаслідок обману зі сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 03.11.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 34434721, визнати за ним право власності на цю квартиру та витребувати спірну квартиру із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 .

У відзиві на позовну заяву представник відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

У відповіді на відзив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не погоджуючись з викладеними у відзиві твердженнями просить задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що з ОСОБА_2 він знайомий у зв`язку із тим, що той приходиться сином ОСОБА_3 з якою він проживав тривалий час без реєстрації шлюбу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Приватний нотаріус КМНО Рябикіна А.А. у судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, просить прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 09.09.2011 року ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті його матері - ОСОБА_6 (а.с. 85 з.б.).

03.11.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . У п.п. 7 та 8 якого дарувальник та обдарований підтвердили, що цей договір не носить характер фіктивного та удаваного правочину, зміст ст.ст. 334 та 722 ЦК України сторонам роз`яснено (а.с. 84).

Як вбачається із листа Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.11.2019 року, в зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 19.11.2019 року до Київської міської державної адміністрації здійснено комісійне обстеження двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 зареєстрований та проживає з ОСОБА_3 та з`ясовано, що у 2011 році ОСОБА_1 перебуваючи у стані цивільної процесуальної дієздатності, добровільно уклав договір дарування квартири із сином ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . В органі опіки та піклування як недієздатний або обмежено дієздатний ОСОБА_1 не перебуває (а.с. 30).

Листами Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 22.09.2021 року, 15.06.2021 року та 08.2021 року ОСОБА_1 повідомлено, що при розгляді його звернень ознак кримінальних правопорушень не виявлено, у зв`язку із чим підстав на здійснення досудового розслідування, передбаченого КПК не має (а.с. 27-29).

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вбачається з ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

У ч. 1 ст. 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Як роз`яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно п. 20 цієї постанови правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Враховуючи, що під час судового розгляду ОСОБА_1 на підтвердження його доводів щодо недійсності спірного договору дарування з підстав вчинення його під впливом омани чи помилки належних та допустимих доказів не надано, суд дійшов висновку про не доведення цієї обставини.

При цьому, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 у день вчинення спірного правочину приймав препарат «Кетанов», який має побічні ефекти у вигляді сонливості та зниження рівня концентрації уваги, зважаючи на недоведеність призначення ОСОБА_1 саме цього препарату, його приймання в цей день та наявність після його прийому вказаних побічних ефектів.

Окрім цього, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_4 , сина ОСОБА_1 , щодо того, що батько мав намір скласти заповіт на його ім`я щодо спірної квартири, оскільки цей свідок і позивач перебувають у близьких родинних відносинах.

За таких обставин позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рябикіна Алла Анатоліївна, про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання незаконним та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, визнання права власності та витребування квартири із чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя