Справа №489/1018/23
Провадження №2-о/489/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2

встановив.

Представниця заявника звернулася до суду із заявою, якою просила: визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та передати її у власність територіальної громади міста Миколаєва. Мотивуючи вимоги тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008 та Додаткову угоду від 24.12.2009, у відповідності до яких банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 40800,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом не пізніше ніж до 07.03.2018. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним кредитним договором, прийнята в іпотеку квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/3 частки за кожним. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. На момент смерті ОСОБА_3 залишилися невиконаними зобов`язання за кредитним договором у розмірі 46232,01 доларів США. 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та обов`язок щодо повернення кредиту у розмірі 46232,01 доларів США увійшли до складу спадщини. З метою виявлення спадкоємців, заявником направлено за місцем відкриття спадщини до Другої миколаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 05.04.2011. На запити банку щодо спадкоємців, які прийняли спадщину, Другою миколаївською державною нотаріальною конторою відмовлено у наданні інформації з посиланням на ст.. 8 ЗУ «Про нотаріат». З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2023, вбачається, що 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , залишається зареєстрованою за померлою ОСОБА_3 . Тому є підстави стверджувати, що після смерті ОСОБА_3 спадщина спадкоємцями не прийнята.

Від представника ММР надійшли пояснення по справі, відповідно до яких остання просить відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі. Зазначає, що спадщина не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до ст. 1283 ЦК України. Листом від 09.04.2011 Друга миколаївська державна нотаріальна контора повідомила заявника, що спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора. З копії документів, доданих до заяви документів, вбачається, що заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є членами сім`ї померлої та належать до першої черги спадкоємців. За умови наявності заперечень від заінтересованих осіб, які зареєстровані та проживають в спірній квартирі не може йти мова про безспірність вимог заяви, а отже, заява підлягає залишенню без розгляду. Крім того, заявником надано копію договору іпотеки, а отже він має право звернутися до суду для стягнення на предмет іпотеки, що є ефективним способом захисту.

Ухвалою суду від 16.03.2023, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження та витребувано докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На задоволення вимог наполягає.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

07 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 40800,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 206040,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою процентної ставки шляхом внесення ануїтетних платежів у розмірі 620,00 доларів США в день сплати ануїтетних платежів, строком не пізніше 07 березня 2018 року.

07 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі іпотеко держатель) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі іпотекодавці) укладено Договір іпотеки, відповідно до якого, в забезпечення виконання Договору про надання споживчого кредиту № 0, іпотекодавці передали в іпотеку іпотеко держателю трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,30 кв.м., житловою площею 40,70 кв.м., яка належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Барсковою Л.Є., 12 жовтня 2002 року за реєстровим № 3467.

30 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 укладені Додаткові угоди до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008.

04 квітня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі іпотеко держатель) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору іпотеки, відповідно до якого змінено строк повернення кредитних коштів до 07 березня 2028 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

05 квітня 2011 року за вих № 1091, ПАТ «УкрСиббанк» на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) направлено повідомлення про наявність кредиторської заборгованості за кредитним договором № 0 від 07.03.2008.

07 квітня 2011 року за вих № 1142, ПАТ «УкрСиббанк» на адресу ОСОБА_6 (Миколаївська обл., с. Костянтинівка) направлено повідомлення про наявність кредиторської заборгованості за кредитним договором № 0 від 07.03.2008.

05 квітня 2011 року за вих. № 1090 АТ «Укрсиббанк» направлено до Другої миколаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора про наявність кредиторської заборгованості за кредитним договором № 0 від 07.03.2008 та просив повідомити про наявність/відсутність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 та у разі видачі свідоцтва про право на спадщину, повідомити коли та кому видане вказане свідоцтво.

Відповідно до листа Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 01.07.2011 за вих. № 1757/02-14 та від 08.07.2019 за вих. № 1614/01-16, інформація, яку запитує АТ «Укрсиббанк» не відповідає вимогам ст. 8 Закону України «Про нотаріат», тому надати відповідь на запит не мають можливості.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частина 2 статті 1221 ЦК України передбачає, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду складі Верховного Суду від 28.09. 2022 у справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) аналіз зазначених норм матеріально та процесуального права дає підстави дійти висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщину чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

У постанові від 18.05.2022 у справі № 643/6125/16 (провадження № 61-1384св21) Верховний Суд зауважив, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

З матеріалів спадкової справи № 269/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що крім претензії кредитора АТ «УкрСиббанк» до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 27.01.2023, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 по 1/3 частки за кожним, на підставі Договору дарування квартири від 12.10.2002, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Барсковою Л.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 3467.

Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_3 , станом на 28.02.2023 за кредитним договором № 0 від 07.03.2008, не погашена, та становить 46232,01 доларів США, що еквівалентно 1690639,88 грн.

Відповідно до листа Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській обл. від 22.03.2023 за вих. № 4801.4-2083/4801.4-23, надати інформацію про осіб, що були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , не можливо.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про реєстрацію особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 06.06.2023 за № 16.27-25450-2023, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 10 грудня 2002 року.

Як вбачається з довідки з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській обл. за вх. № 9760 від 15.06.2023, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , вибула на прізвище « ОСОБА_7 » та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 05 грудня 2013 року.

Згідно зі ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Відповідний правовий висновок виклав Верховний Суд України у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13.

За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, Велика Палата Верховного Суду у пункті 46 постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, зазначила, що строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Таким чином, станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з нею були зареєстровані заінтересовані особи, які вважаються такими що прийняли спадщину та які є співвласниками нерухомого майна, і хоча ніхто з цих осіб до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини не звертався і спадкова справа за їх заявами не заведена, як не зверталися із заявами про відмову від спадщини, суд доходить до переконання про необґрунтованість заяви АТ «Уурсиббанк» про визнання спадщини відумерлою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 293, 294, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, .

Заінтересовані особи:

Територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено «04» вересня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева