ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7575/23 Справа № 186/958/22 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С.А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року позовні вимоги залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що 13 червня 2023 року позивачка звернулась до суду із заявою про залишення її позову без розгляду, а тому суд вважав за можливе вказану заяву задовольнити.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява про залишення позову без розгляду позивачкою не складалась та не підписувалась. Апелянт вказує, що позивачка бажає розлучитись та її думка з цього приводу не змінилась.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з наявно заяви позивачки про залишення її позову без розгляду.

Однак, з таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Наведена конституційна норма гарантує право з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин використовувати правову допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.

Право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті закріплене п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та є гарантованим процесуальним правом, яке кореспондується із принципом диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції у порушення вказаних норм права не перевірив та не встановив ким саме була підписана та подана заява про залишення позову без розгляду, чим порушив право позивачки на ефективний засіб правого захисту, так як остання стверджує, що таку заяву не подавала.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», від 01 березня 2002 року, заява № 48778/99, § 25).

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці та бути ефективним» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року, № 2672/03 і 69829/01).

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при постановлені ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскаржувана ухвала як незаконна підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко