Справа № 522/1840/23
Провадження№ 2/522/1962/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Коноваленко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 11 травня 2018 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Указує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб носить формальний характер, його збереження є неможливим та суперечить його інтересам.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позовну заяву, ураховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2023 постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Азербайджанської Республіки, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області 11 травня 2018 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 406, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області 11 травня 2018 року.

У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 25 червня 2019 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 є громадянином іноземної держави, а саме громадянином Азербайджанської Республіки, що підтверджується копією посвідки на постійне проживання.

З урахуванням наведеного, суд під час вирішення вищевказаної справи повинен керуватися положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.

Зі статті 7 Закону слідує, що при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України.

Згідно зі ст. 55 Закону право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Статтею 63 Закону встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).

За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому наявні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 76-81, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Азербайджанської Республіки, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, зареєстрований Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області 11 травня 2018 року, актовий запис № 406 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 11.09.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА