КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 824/54/23
провадження № 22-вк/824/70/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., за участю секретаря судового засідання Череп Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву компанії EDC SA (ЕДС СА) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у справі за позовом компанії EDC SA (ЕДС СА; Авеню Клода Нобса, 14, Монтре, 1820, Швейцарія) до компанії North Marine CO. (Норз Маріне Ко; Трастова компанія Комплекс Аджелтаке Роуд, Острів Аджелтаке, Маджуро, Маршаллові острови, Mh 96960) про стягнення заборгованості за договором чартеру (фрахтування), нарахованих складних відсотків, витрат фрахтувальника та арбітражних витрат з нарахуванням на кожну суму складних відсотків,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року компанія EDC SA (ЕДС СА)в особі представника - адвоката Сукачова Є.С. звернулася до Київського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про визнання і надання дозволу на виконання остаточного Арбітражного рішення Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у складі одноособового арбітра Марка Гамшера (далі також - рішення від 23.01.2023), яким було задоволено позовні вимоги компанії EDC SA (ЕДС СА) (далі також - заявник, фрахтувальник) проти компанії North Marine CO. (Норз Маріне Ко) (далі також - боржник, судновласник) у зв`язку з порушенням останньою умов Договору Чартеру від 19.01.2021, що стосується перевезення вантажу, а саме внаслідок незаконної вимоги судновласника щодо оплати сталійного часу, яка була оплачена фрахтувальником з метою уникнення збитків, та вирішено стягнути з відповідача 47 000,00 доларів США разом із нарахованими на них складними відсотками за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються трьома щомісячними проміжними платежами, починаючи з 03.03.2021 і до дати платежу, витрати фрахтувальника, пов`язані з проведенням експертизи, арбітражні витрати в розмірі 9 960,00 фунтів стерлінгів з нарахуванням на кожну суму відсотків за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються з проміжком у три місяці, починаючи з дати цього рішення до дати сплати сум.

В обґрунтування заяви зазначено, що 19.01.2021 EDCSA та NorthMarineCO. уклали Договір Чартеру для перевезення 5 500 тонн соєвого шроту з Лісабона до Лівії на судні Yasemin(ІМО № 9136838) (далі також - Договір Чартеру від 19.01.2021) у формі рекапу (FixtureRecap), який є достатньою письмовою формою договору морського перевезення вантажу.

Відповідно до FixtureRecap від 19.01.2021 всі пункти, які не врегульовані безпосередньо ним, регулюються страндартною проформою чартеру Gencon1994 (Дженкон 1994).

22.01.2021 судновласник надіслав розрахунок сталійного часу та рахунки на оплату демереджу, нарахованого за ставкою,визначеною відповідно до Договору Чартеру від 19.01.2021,у розмірі 47 000,00 доларів США.

03.03.2021 судновласник надіслав лист з вимогою оплатити надісланий рахунок № 520335 на суму 47 000,00 доларів США, зазначаючи, що лише за таких умов здійснить розвантаження вантажу.

Фрахтувальник у свою чергу заперечував дану вимогу та вважав її необгрунтованою та безпідставною, однак 03.03.2021 був вимушений оплатити виставлені рахунки, щоб уникнути витрат/збитків та ризиків пошкодження вантажу і можливих додаткових вимог від вантажоотримувача. Здійснений платіж на суму 47 000,00 доларів США підтверджується повідомленням про здійснення переказу коштів за допомогою системи SWIFT від 03.03.2021 на рахунок компанії NorthMarine CO.

На підставі вищенаведеного, починаючи від 03.03.2021 компанія EDC SAмала вимогу до компанії North MarineCO. на підставі порушення умов Договору Чартеру від 19.01.2021 у розмірі 47 000,00 доларів США та розпочала арбітражний процес в Лондоні за правилами Лондонської асоціації морських арбітрів.

За результатом арбітражного провадження, відповідно до пункту 41 рішення від 23.01.2023позовні вимоги компанії EDC SAпроти компанії NorthMarine CO. у зв`язку із порушенням останньою умов Договору Чартеру від 19.01.2021, що стосується перевезення вантажу, а саме внаслідок незаконної вимоги судновласника щодо оплати сталійного часу, яка була оплачена фрахтувальником з метою уникнення збитків, було повністю задоволено. При цьому, відповідно пункту 41 (А) рішення від 23.01.2023 зустрічний позов North MarineCO. на суму 162 000,00 доларів США або, як альтернатива 78 739,58 доларів США, відхилено.

Заявник вказує, що арбітражна угода у формі арбітражного застереження зазначена в Договорі Чартеру від 19.01.2021 (FixtureRecap), а саме у 1-3 абзаці статті 9 додатку № 6 сторони погодили між собою, що: «Для спорів, в яких загальна сума, яка стягується будь-якою стороною не перевищує суми 100 000 доларів США, арбітражний розгляд проводиться відповідно до малих позовних процедур Лондонської асоціації морських арбітрів. Арбітражний розгляд/загальна аварія в Лондоні. Йорк-Антверпенські правила 74 з поправками 94, Арбітраж за Лондонською асоціацією морських арбітрів, застосовувати англійське право».

Таким чином, 15.11.2021 арбітраж розпочався за Процедурою розгляду дрібних (малих) позовів Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAASmall Claimsprocedure2021). Однак, у зв`язку з тим що відповідач заявив зустрічний позов в рамках арбітражного процесу і загальна сума вимог перевищила 100 000 доларів США, спір не міг розглядатися за Процедурою розгляду дрібних позовів Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA). Тому EDCSAта North MarineCO. було погоджено, що позов та зустрічний позов з приводу порушення умов Договору Чартеру від 19.01.2021 підлягають розгляду в арбітражі, що здійснюється в Лондоні відповідно до Закону про арбітраж 1996 року та відповідно до Процедури розгляду проміжних позовів Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA) від 2021.

Одноособового арбітра - Марка Гамшера було призначено та погоджено сторонами EDCSAта North MarineCO. відповідно до Процедури. На підставі арбітражного застереження та вказаної Процедури остаточне Арбітражне рішення від 23.01.2023, прийняте єдиним арбітром в Лондоні, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, є обов`язковим для сторін.

Відповідача було належним чином сповіщено про арбітражний розгляд, представники NorthMarineCO. подавали свої пояснення, заперечення та зустрічний позов в рамках арбітражного процесу, тобто були активними учасниками арбітражного процесу, а рішення від 23.01.2023, ухвалене арбітром Лондонської асоціації морських арбітрів Марком Гамшером є повністю законим, відповідає Процедурі розгляду проміжних позовів Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA).

Відповідно до пункту 41 (Б) резолютивної частини Арбітражного рішення від 23.01.2023 загальна сума нарахування 4,5 % річних за пропорційно наростаючим підсумком за три місяці на суму 47 000,00 доларів США, починаючи із 03.03.2021 до дати подачі даної заяви становить 4 400,36 доларів США, які, на думку заявника, також необхідно стягнути із боржника за результатом розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Окрім цього, згідно із пунктом 41 (Е) резолютивної частини Арбітражного рішення EDC SA було оплачено всю суму арбітражних витрат в розмірі 9 960,00 фунтів стерлінгів, пов`язаних з цим остаточним рішенням від 23.01.2023, а отже ця сума підлягає стягненню з NorthMarine CO.

Заявник стверджує, що станом на 06.04.2023 на депозитному рахунку Господарського суду Миколаївської області продовжують зберігатися грошові кошти, а саме: забезпечення позову, внесене компанією NorthMarine CO. у розмірі 1 239 446,40 грн; зустрічне забезпечення, внесене компанією EDC SAу розмірі 778 005,98 грн; у зв`язку з чим дані кошти підлягають поверненню EDC SAвраховуючи ухвалене остаточне Арбітражне рішення від 23.01.2023.

З огляду на наведене, компанія EDC SA (ЕДС СА) вважає, що має право отримати дозвіл на виконання остаточного Арбітражного рішення одноособового арбітра Лондонської асоціації морських арбітрів від 23.01.2023 та вимагати видачі виконавчого листа на примусове виконання цього рішення в повному обсязі компанією North MarineCO. на території Україні, де знаходиться її майно як боржника.

З урахуванням викладених обставин, EDC SA (ЕДС СА) просить визнати і надати дозвіл на виконання остаточного Арбітражного рішення одноособового арбітра Лондонської асоціації морських арбітрів від 23.01.2023 та видати виконавчий лист на його примусове виконання про стягнення з компанії NorthMarineCO. заборгованості в розмірі 47 000,00 доларів США разом із нарахованими на них складними відсотками за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються трьома щомісячними проміжними платежами, починаючи з 03.03.2021 і до дати платежу в розмірі 4 400,36 доларів США (станом на 06.04.2023), витрати фрахтувальника, пов`язані з проведенням експертизи, арбітражні витрати в розмірі 9 960,00 фунтів стерлінгів з нарахуванням на кожну суму відсотків за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються з проміжком у три місяці, починаючи з дати цього рішення до дати сплати сум, а також стягнути з боржника 1 342,00 грн сплаченого судового збору за подання даної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та повідомлено боржника - компанію North Marine CO. (Норз Маріне Ко) про надходження заяви і запропоновано їй подати можливі заперечення щодо цієї заяви у місячний строк.

У встановлений судом строк такі заперечення на заяву про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу на адресу апеляційного суду не надійшли.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року справу за заявою компанії EDC SA (ЕДС СА) про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду,представник заявника - адвокатСукачов Є.С.підтримав заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду, просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Інший учасник арбітражного розгляду в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому його неявка у відповідності до вимог частини першої статті 477 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, апеляційний суд дійшов висновку, що заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19.01.2021 між компаніями EDCSA та NorthMarineCO. було укладено Договір Чартеру для перевезення 5 500 тонн соєвого шроту з Лісабона до Лівії на судні Yasemin(ІМО № 9136838) у формі рекапу (FixtureRecap), який у сфері міжнародного торговельного мореплавства використовується для позначення скороченої форми договору морського перевезення вантажу і є достатньою письмовою формою правочину.

Договір Чартеру від 19.01.2021 (FixtureRecap) містить арбітражну угоду у формі арбітражного застереження, а саме у 1-3 абзаці статті 9 додатку № 6 сторони погодили між собою, що для спорів, в яких загальна сума, яка стягується будь-якою стороною не перевищує суми 100 000,00 доларів США, арбітражний розгляд проводиться відповідно до малих позовних процедур Лондонської асоціації морських арбітрів. Арбітражний розгляд/загальна аварія в Лондоні. Йорк-Антверпенські правила 74 з поправками 94, Арбітраж за Лондонською асоціацією морських арбітрів, застосовувати англійське право.

Посилаючись на порушення судновласником умов Договору Чартеру від 19.01.2021 щодо безпідставної вимоги з оплати сталійного часу (демереджу), фрахтувальник звернувся до Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA) з позовною заявою про стягнення сплачених грошових коштів.

За результатом арбітражного провадження 23.01.2023 Міжнародним комерційним арбітражем при Лондонській асоціації морських арбітрів (LMAA) у складі одноособового арбітра Марка Гамшера ухвалено рішення, відповідно до пункту 41 якого позовні вимоги компанії EDCSA проти компанії NorthMarine CO. у зв`язку із порушенням останньою умов Договору Чартеру від 19.01.2021, що стосується перевезення вантажу, а саме внаслідок незаконної вимоги судновласника щодо оплати сталійного часу, яка була оплачена фрахтувальником з метою уникнення збитків, були повністю задоволені та ухвалено стягнути з боржника 47 000,00 доларів США разом із нарахованими на них складними відсотками за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються трьома щомісячними проміжними платежами, починаючи із 03.03.2021 і до дати платежу, витрати фрахтувальників, пов`язані з проведенням експертизи, арбітражні витрати в розмірі 9 960,00 фунтів стерлінгів з нарахуванням на кожну суму відсотків за ставкою 4,5% річних, що нараховуються з проміжком у три місяці, починаючи з дати цього рішення до дати сплати сум.

При цьому, відповідно пункту 41 (А) рішення від 23.01.2023 зустрічний позов компанії NorthMarineCO. на суму 162 000,00 доларів США або, як альтернатива 78 739,58 доларів США, відхилено.

Згідно із пунктом 41 (Е) резолютивної частини Арбітражного рішення компанією EDC SA було оплачено всю суму арбітражних витрат в розмірі 9 960,00 фунтів стерлінгів, пов`язаних з цим остаточним рішенням від 23.01.2023, що підтверджується матеріалами справи, а тому з огляду на зміст вказаного пункту рішення ця сума також підлягає стягненню компанії з NorthMarineCO.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2021 компанія EDC SA (ЕДС СА) звернулася до Господарського суду Миколаївської області із заявою про забезпечення морської вимоги в розмірі 47 000,00 доларів США у вигляді арешту морського судна Yasemin(ІМО № 9136838), прапор Панама, що належить компанії North Marine CO. (Норз Маріне Ко), яка була задоволена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.10.2021 у справі № 915/1550/21.

28.10.2021 компаніяNorth Marine CO. (Норз Маріне Ко)через свого представника в Україні звернулась до господарського суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, обгрунтовуючи її внесенням грошових коштів в розмірі 1 239 446,40 грн, що було еквівалентно 47 000,00 доларів США, на депозит суду в якості забезпечення позовних вимог у справі № 915/1550/21.

29.10.2021 Господарським судом Миколаївської області постановлено ухвалу про скасування вжитих заходів забезпечення позову, знято арешт із судна Yasemin(ІМО № 9136838).

24.11.2021 року компанія North Marine CO. (Норз Маріне Ко)звернулась до господарського суду із клопотанням про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання компанії EDC SA (ЕДС СА) внести на депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області грошові кошти в сумі 40 152,78 доларів США.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.12.2021 у справі № 915/1550/21 вказане клопотання задоволено частково, зобов`язано компанію EDC SA (ЕДС СА) з метою забезпечення відшкодування можливих збитків компанії North Marine CO. (Норз Маріне Ко), які можуть бути спричинені забезпеченням позову, внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 778 005,98 грн (зустрічне забезпечення) у строк до 08.01.2022 включно.

Відповідно до копії платіжного доручення № 92 від 05.01.2022 предстаник компанії EDC SA (ЕДС СА) - АБ «Сукачова Євгена» внесло грошові кошти депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області в сумі в 778 005,98 грн в якості зустрічного забезпечення у справі № 915/1550/21.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Першим протоколом та протоколами № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Правовідносини щодо надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу на території України врегулюванні статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року (далі - Нью-Йоркська конвенція), та Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

На рівні внутрішнього законодавства правило обов`язковості визнання та виконання арбітражного рішення при поданні до компетентного суду письмового клопотання (заяви) закріплено у частині першій статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном (стаття 1).

Відповідно до частини першої статті 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 цього ж Закону.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Порядок розгляду і правовий механізм вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в главі 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Згідно з статтею 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Частинами першою - третьою статті 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, то питання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом, якщо на території України знаходиться майно боржника. Заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Форма, зміст заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, документи, що до неї додаються, визначені статтею 476 ЦПК України.

Визнання та виконання арбітражних рішень передбачено Нью-Йоркською конвенцією, відповідно до статті 3 якої кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях. До визнання і приведення у виконання арбітражних рішень, до яких застосовується ця Конвенція, не повинні застосовуватися істотно більш обтяжливі умови або більш високі мита або збори, ніж ті, які існують для визнання і приведення у виконання внутрішніх рішень.

У статті 478 ЦПК України і статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» судам роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що при вирішенні питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

При цьому тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до належного суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у межах встановленого законом строку (стаття 475 ЦПК України), заявником до заяви долучено документи згідно з переліком, передбаченим статтею 476 ЦПК України, на час звернення компанії до суду із заявою рішення абітражу вступило в законну силу, було остаточним для сторін та підлягало виконанню, боржник був належним чином повідомлений про арбітражний розгляд, погоджував призначення одноособового арбітра відповідно до встановленої Процедури розгляду проміжних позовів Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA), подавав свої пояснення, заперечення та зустрічний позов в рамках арбітражного процесу іне заявляввимог про відсутність у компетенціїв міжнародного комерційного арбітражу, Договір Чартеру між сторонами, якиймістить арбітражне застереження,недійснимне визнавався та не скасовувався, а рішення арбітражним судом винесено щодо спору, передбаченого цимдоговором.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода -це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між нимив зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладенау вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Згідно зі статтею II Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати в арбітраж усі або будь-які спори, що виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-яким конкретним договірним або іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження в договорі, або арбітражну угоду, що підписана сторонами, або що міститься в обміні листами або телеграмами.

Під час вирішення питання про визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу та надання дозволу на його виконання суд має обмежену компетенцію (враховуючи те, що сторони добровільно довірили вирішення спору арбітражу), не здійснює оцінки законності та обґрунтованості рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, правильності або неправильності сум, які міжнародний комерційний арбітраж визнав такими, що підлягають стягненню, а лише встановлює наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених законом. Закон містить вичерпний перелік процесуальних форм судового контролю, будь-яке інше втручання судів у рішення міжнародного комерційного арбітражу є неприпустимим.

У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 824/116/21 зазначено, що «арбітражна угода володіє позитивним і негативним ефектом: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який відноситься до обсягу арбітражного угоди, будь-яка зі сторін може передати його на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект). Уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав на використання судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві. Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним на вирішення спору за умови відсутності укладеної між сторонами подібної арбітражної угоди. Відповідно до принципу «competence-competence» арбітражний суд наділений повноваженнями вирішувати питання, чи має він компетенцію на розгляд того чи іншого спору між сторонами арбітражного застереження».

Отже, уклавши арбітражне застереження, сторони реалізували своє волевиявлення на звернення до міжнародного комерційного арбітражу і повинні виконувати обов`язки, які випливають з арбітражного застереження.

Встановлено, що остаточне Арбітражне рішення Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року не було оскаржене відповідачем та набрало законної сили. Таким чином, питання про виконуваність арбітражної угоди вже вирішене.

Клопотань про скасування або зупинення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у справі за позовом компанії EDC SA до компанії North Marine CO. про стягнення заборгованості за договором чартеру (фрахтування), нарахованих складних відсотків, витрат фрахтувальника та арбітражних витрат з нарахуванням на кожну суму складних відсотків сторони до суду не подавали.

Вказане рішення ухвалено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, яка укладена в письмовій формі у вигляді арбітражного застереження, викладеного в Договорі Чартеру від 19.01.2021 (морського перевезення вантажу) та саме арбітражне застереження в угоді сторін про передачу спору до арбітражу є дійсним.

Відповідно до норм закону спір (з огляду на його предмет) може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу. Визнання та виконання цього арбітражного рішення не суперечить публічному порядку України.

Таким чином, підстави для відмови у задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення відсутні, оскільки сторони арбітражної угоди були на момент вирішення спору у Міжнародному комерційному арбітражі при Лондонській асоціації морських арбітрів та є дієздатними; арбітражна угода є чинною та дійсною; сторони були належним чином сповіщені про арбітражний розгляд та призначення складу арбітражу, а також брали безпосередню участь в арбітражному розгляді; арбітражне рішення прийняте щодо спору, передбаченого арбітражною угодою відповідно до вимог заяви про арбітражний розгляд; склад арбітражу був призначений за погодженням сторін; арбітражне рішення є обов`язковим для сторін, його не скасовано, його виконання не зупинено; спір між сторонами є арбітрабельним за законодавством України та підлягав вирішенню Лондонською асоціацією морських арбітрів; арбітражне рішення, а також його визнання та виконання не порушує загальні засади правопорядку України, його зміст відповідає основоположним принципам та засадам національного законодавства, а отже не суперечить публічному порядку України.

Необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням такого рішення і матиме характер штучного нормативного бар`єра, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших країнах.

Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення порушуватиме частину першу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти (рішення у справі «Stran GreekRefineriesand StratisAndreadisv. Greece» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 301-В).

Зі змісту пункту 41 (Б) резолютивної частини остаточного Арбітражного рішення Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у складі одноособового арбітра Марка Гамшера вбачається, що судновласник повинен негайно сплатити фрахтувальнику 47 000 доларів США разом із нарахованими на них складними відсотками за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються трьома щомісячними проміжними платежами, починаючи із 03 березня 2021 року і до дати платежу.

В заявіпро надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу представник компанії EDC SA (ЕДС СА) - адвокат Сукачов Є.С. навів розрахунок нарахування 4,5 % річних за пропорційно наростаючим підсумком за три місяці на суму 47 000,00 доларів США, починаючи із 03.03.2021 до дати подачі даної заяви, що становить 4 400,36 доларів США, які, на його переконання, також необхідно стягнути із боржника за результатом розгляду цієї заяви.

Таке стягнення в межах розгляду даної справи не відповідає вимогам чинного законодавства, тому не приймається до уваги під час вирішення порушеного заявником питання.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 479 ЦПК України, якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу передбачена сплата відсотків та (або) пеня, які нараховуються відповідно до умов, вказаних в рішенні міжнародного арбітражу, суд вказує в своїй ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення про нарахування таких відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення з урахуванням чинного законодавства, що регулює таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який (яка) здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого (якої) можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VIIцього Кодексу.

Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 15 травня 2018 року у справі № 759/16206/14-ц викладений правовий висновок щодо повноважень виконавця нараховувати відсотки на визначену чинним рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму відшкодування збитків.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу у цій справі не містить двозначності стосовно того, в якому розмірі боржник має сплатити відсотки на користь стягувача, а проведення виконавцем розрахунку відсотків не є втручанням у відносини, врегульовані в арбітражному застереженні, та не може вважатися виходом за межі повноважень і порушенням публічного порядку.

З огляду на викладене, питання щодо нарахування і стягнення складних відсотків, сума яких не визначена в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, повинно вирішуватися виконавцем під час примусового виконання рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», а не судом за результатом розгляду заявипро визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Вирішуючи зазначене питання суд лише перевіряє дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

За таких обставин підстави для зазначення в ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання рішення арбітражного суду про стягнення з боржника на користь заявника нарахованих останнім складних відсотків в розмірі 4 400,36 доларів США (станом на 06.04.2023) відсутні.

Частина шоста статті 479 ЦПК України передбачає, що якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Разом з тим, відповідна заява стягувача про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали до апеляційного суду не надходила.

Відповідно до принципу диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у справі за позовом компанії EDC SA (ЕДС СА) до компанії North Marine CO. (Норз Маріне Ко) про стягнення заборгованості за договором чартеру (фрахтування), нарахованих складних відсотків, витрат фрахтувальника та арбітражних витрат з нарахуванням на кожну суму складних відсотків, заява EDC SA (ЕДС СА) підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з компанії North Marine CO. (Норз Маріне Ко)на користь компанії EDC SA (ЕДС СА) стягуються документально підтвердженні судові витрати, понесені заявником, а саме 1 342 грн судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Керуючись статтями 23, 141, 259, 260, 268, 474 - 479 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву компанії EDC SA (ЕДС СА) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у справі за позовом компанії EDC SA (ЕДС СА; Авеню Клода Нобса, 14, Монтре, 1820, Швейцарія) до компанії North Marine CO. (Норз Маріне Ко; Трастова компанія Комплекс Аджелтаке Роуд, Острів Аджелтаке, Маджуро, Маршаллові острови, Mh 96960) про стягнення заборгованості за договором чартеру (фрахтування), нарахованих складних відсотків, витрат фрахтувальника та арбітражних витрат з нарахуванням на кожну суму складних відсотків задовольнити частково.

Визнати та надати дозвіл на виконання на території України остаточного Арбітражного рішення Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у складі одноособового арбітра Марка Гамшера у справі за позовом компанії EDCSA, AvenueClaudeNobs14, Montreux, 1820, Switzerland(ЕДС СА; Авеню Клода Нобса, 14, Монтре, 1820, Швейцарія) до компанії North Marine CO., Trust CompanyComplex AjeltakeRoad, AjeltakeIsland, Majuro MarshallIslands Mh96960 (Норз Маріне Ко; Трастова компанія Комплекс Аджелтаке Роуд, Острів Аджелтаке, Маджуро, Маршаллові острови, Mh 96960)про стягнення 47 000,00 доларів США (сорок сім тисяч) разом із нарахованими на них складними відсотками за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються трьома щомісячними проміжними платежами, починаючи з 03 березня 2021 року і до дати платежу, витрати фрахтувальників, пов`язані з проведенням експертизи, арбітражні витрати в розмірі 9 960,00 фунтів стерлінгів (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) з нарахуванням на кожну суму відсотків за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються з проміжком у три місяці, починаючи з дати цього рішення до дати сплати сум.

Видати виконавчий лист на примусове виконання остаточного Арбітражного рішення Лондонської асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року у складі одноособового арбітра Марка Гамшера про стягнення:

з компанії North Marine CO., Trust CompanyComplex AjeltakeRoad, AjeltakeIsland, Majuro MarshallIslands Mh96960 (Норз Маріне Ко; Трастова компанія Комплекс Аджелтаке Роуд, Острів Аджелтаке, Маджуро, Маршаллові острови, Mh 96960) на користь компанії EDCSA, Avenue ClaudeNobs 14, Montreux, 1820, Switzerland (ЕДС СА; Авеню Клода Нобса, 14, Монтре, 1820, Швейцарія) грошової суми в розмірі 47 000,00 доларів США (сорок сім тисяч) разом із нарахованими на них складними відсотками за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються трьома щомісячними проміжними платежами, починаючи з 03 березня 2021 року і до дати платежу;

з компанії North Marine CO., Trust CompanyComplex AjeltakeRoad, AjeltakeIsland, Majuro MarshallIslands Mh96960 (Норз Маріне Ко; Трастова компанія Комплекс Аджелтаке Роуд, Острів Аджелтаке, Маджуро, Маршаллові острови, Mh 96960) на користь компанії EDCSA, Avenue ClaudeNobs 14, Montreux, 1820, Switzerland (ЕДС СА; Авеню Клода Нобса, 14, Монтре, 1820, Швейцарія) арбітражних витрат в розмірі 9 960,00 фунтів стерлінгів (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) з нарахуванням на кожну суму відсотків за ставкою 4,5 % річних, що нараховуються з проміжком у три місяці, починаючи з дати цього рішення до дати сплати сум.

Стягнути з компанії North Marine CO., Trust CompanyComplex AjeltakeRoad, AjeltakeIsland, Majuro MarshallIslands Mh96960 (Норз Маріне Ко; Трастова компанія Комплекс Аджелтаке Роуд, Острів Аджелтаке, Маджуро, Маршаллові острови, Mh 96960) на користь компанії EDCSA, Avenue ClaudeNobs 14, Montreux, 1820, Switzerland (ЕДС СА; Авеню Клода Нобса, 14, Монтре, 1820, Швейцарія) судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу в розмірі 1 342 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні).

У задоволенні решти вимог заяви компанії EDC SA (ЕДС СА) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів (LMAA) від 23 січня 2023 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього судупротягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2023 року.

Суддя С.А. Голуб