Справа № 191/1927/23
Провадження № 2/191/497/23
У Х В А Л А

іменем України

29 вересня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Рибак М.П.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява відповідно до якої просить закрити провадження у цивільній справі №191/1927/23 у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, також просить вирішити питання про повернення сплаченого судового збору за подання позовної заяви по цій справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання позивача про закриття провадження у справі, вважає, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Однак, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Відсутність заперечень з боку відповідача не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 року у справі № 686/20582/19-ц.

Згідно наданої позивачем інформації відповідач сплатив заборгованість позивачу після відкриття провадження у справі, тому твердження про відсутність предмету спору є безпідставним.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що провадження у справі слід закрити, з підстав відмови позивача від позову згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що відсутні підставі для закриття провадження у справі, передбачені п.2 ч.1ст. 255 ЦПК України, а отже і підстави для повернення судового збору теж відсутні.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, оскільки позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення цього позову, з ОСОБА_1 на його користь слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.13, 142, п.4 ч.1 ст.255, 256, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Савіхіної А.М. про закриття провадження у справі та повернення судового збору, задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

У задоволенні вимоги про повернення судового збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О. О. Порошина