Справа № 152/1365/23
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

29 вересня 2023 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожна А.Г.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Смірнова С.М. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Смірнова Сергія Михайловича, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницьої області), про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні та вихованні дітей, визначення порядку спілкування батька з дітьми, -

у с т а н о в и в :

28 вересня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Смірнова С.М. про забезпечення позову шляхом заборони виїзду за межі України (перетину державного кордону) малолітнім дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у супроводі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чи третіх осіб, без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до закінчення розгляду по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області, про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні та вихованні дітей, визначення порядку спілкування батька з дітьми.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 3, 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а має на меті лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони виїзду за межі України дітям у супроводі матері без згоди батька, представник позивача зазначив, що відповідач під час телефонної ромови повідомила позивачу про намір вивезти синів за кордон. На думку представника позивача вивезення дітей за кордон зробить неможливим виконання судового рішення у справі.

Разом з тим в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149-150 ЦПК України, застосувати заборону виїзду за межі України як спосіб забезпечення позову.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Судувід 27 березня 2019 року у справі № 643/5842/16-ц, провадження № 61-47217св18, від 12 лютого 2020 року у справі № 288/162/19, провадження № 61-11750св19.

Отже, обраний представником позивача спосіб забезпечення позову шляхом заборони виїзду за межі України дітям без згоди батька у супроводі матері не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 8 березня 2023 року справа №263/989/23, провадження 61-16075св21.

Крім цього, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року, справа № 754/7569/21, провадження № 61-15886сво2, зазначено, що у спорах щодо повернення дітей, які незаконно утримуються в державі, відмінній від держави їх постійного проживання, урегульованих положеннями Гаазької Конвенції, можливе вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України. У таких спорах забезпечення позову шляхом обмеження права на виїзд за межі України буде адекватним заходом з метою ефективного виконання судового рішення. В усіх інших спорах, що виникають, зокрема, між батьками щодо визначення місця проживання дитини, визначення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини та інших, які вирішуються за законодавством України без застосування Гаазької Конвенції, забезпечення позову шляхом обмеження права, зокрема, на виїзд за межі України не є можливим.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 151, 153, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Смірнова С.М. про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом адвоката Смірнова Сергія Михайловича, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницьої області), про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні та вихованні дітей, визначення порядку спілкування батька з дітьми відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Андрея РОЗДОРОЖНА