ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» вересня 2023 року

м. Харків

справа № 636/1821/20

провадження № 22ц/818/1202/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю. М., Яцини В. Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідачі Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єкимова К.М., Ярулліна Л.Л., Державне підприємство «СЕТАМ»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 березня 2023 року в складі судді Карімова І.В.

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єкимової Крістіни Миколаївни, ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання дій протиправними, скасування постанови та акту державного виконавця, визнання недійсними електронних торгів.

Позовна заява мотивована тим, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 10715833 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Зазначив, що у вказаному виконавчому провадженні проведено електронні торги, предметом яких була належна йому трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 60,5 кв м. Початкова вартість квартири згідно звіту про незалежну оцінку вартості майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності, становила 192 000,00 грн. Електронні торги проводились Державним підприємством «СЕТАМ» тричі: 24 березня 2020 року, 14 квітня 2020 року та 04 травня 2020 року, однак не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

У подальшому державним виконавцем запропоновано стягувачу ОСОБА_3 залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості, на що вона погодилась. На підставі цього виконавцем складено акт та винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості від 14 травня 2020 року, якими ОСОБА_3 за її згодою передано у власність належну йому квартиру.

Вказав, що дії державного виконавця щодо винесення постанови та акту від 14 травня 2020 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу вчинено з порушенням вимог закону. Звіту про оцінку майна він не отримував. Державний виконавець не повідомила його про результати оцінки майна, чим позбавила його права на оскарження оцінки вартості квартири, яка занижена втричі у порівнянні з ринковою вартістю майна. Зі звіту про оцінку майна, виконаного 19 травня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 на його замовлення вбачається, що вартість квартири становить 378 064,50 грн. Щодо звіту про оцінку майна від 18 грудня 2019 року, яким встановлено вартість квартири у розмірі 192 000,00 грн, то суб`єктом оцінювання не проводився огляд майна, що вплинуло на результати оцінки та його права.

Просив:

визнати недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «СЕТАМ» з реалізації арештованого майна, а саме: трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 60,5 кв м, яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 від 15 травня 2013 року;

визнати незаконними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єкимової К.М., які полягають у винесенні постанови та акту від 14 травня 2020 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 10715833;

визнати незаконними та скасувати постанову та акт від 14 травня 2020 року, винесені державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єкимовою К.М. у виконавчому провадженні № 10715833, згідно яких було передано у власність ОСОБА_3 трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 60,5 кв м на суму 134 400,00 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 березня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд першої інстанції не врахував, що він не отримував звіту про оцінку майна від державного виконавця, отже не мав можливості його оскаржити. Звіт про оцінку майна від 18 грудня 2019 року для реалізації об`єкта оцінки на публічних торгах, яким встановлено вартість квартири у розмірі 192 000,00 грн складений суб`єктом оцінювання без проведення огляду майна, що вплинуло на результати оцінки. Він змушений був звертатися до суб`єкта оціночної діяльності для складання звіту про оцінку майна та згідно звіту про оцінку, складеного на його замовлення, ринкова вартість квартири становила 378 064,50 грн. Тобто, реальну вартість квартири при проведенні електронних торгів і передачі майна стягувачу значно занижено, чим порушено його права.

21 серпня 2023 року від ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу з додатками, в якому вона вважала судове рішення законним, а апеляційну скаргу необгрунтованою. Посилалася на обставини справи, які досліджувалися судом першої інстанції. Зазначила, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач навпаки навмисно не скористався правом, визначеним статтею 447 ЦПК України. Вказала, що позивач має частки в індивідуальному житловому будинку по АДРЕСА_2 , у чотирикімнатній житловій квартирі в АДРЕСА_3 та в квартирі АДРЕСА_4 , тому спірна квартира не є його єдиним житлом.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Клопотань щодо відкладення справи не надали.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними задоволенню не підлягають, адже торги визнані такими, що не відбулись, отже, такий правочин є неукладеним та не породжує наслідків. Дії державного виконавця з винесення постанови від 14 травня 2020 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та складання відповідного акту відповідали вимогам закону. ОСОБА_1 як сторона виконавчого провадження мав можливість оскаржити оцінку вартості майна, але не скористався таким правом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належала трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 60,5 кв м на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 15 травня 2013 року органом приватизації Малинівського виробничого управління ЖКГ Чугуївського району Харківської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 3797430 від 22 травня 2013 року (а. с. 25).

На примусовому виконанні державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єкимової К.М. перебуває зведене виконавче провадження № 10715833 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2006 року до досягнення дитиною повноліття.

У вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на належну ОСОБА_1 трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі звіту про незалежну оцінку вартості майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ- 2012» від 18 грудня 2019 року, початкова вартість трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . визначена для реалізації на електронних торгах, становить 192 000 грн (а. с. 11-12).

Державним підприємством «СЕТАМ» тричі проводились електронні торги з реалізації вищевказаної квартири, а саме: 24 березня 2020 року за ціною 192 000,00 грн, 14 квітня 2020 року за ціною 163 200,00 грн та 04 травня 2020 року за ціною 134 400,00 грн, що підтверджується протоколами проведення електронних торгів № 471045, № 474541 та № 477975. Торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (а. с. 52-53).

У зв`язку з тим, що належна боржнику ОСОБА_1 трикімнатна квартира загальною площею 60,5 кв м за адресою: АДРЕСА_1 , не була реалізована на повторних (третіх) електронних торгах у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, державним виконавцем стягувачу ОСОБА_3 запропоновано в рахунок погашення заборгованості за виконавчими документами, залишити за собою нереалізоване майно.

Стягувач ОСОБА_3 виявила бажання залишити за собою зазначене нереалізоване на повторних (третіх) електронних торгах майно.

Майно передано стягувачу за ціною третіх електронних торгів в розмірі 134 400,00 грн, про що державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єкимовою К.М. складено постанову та акт від 14 травня 2020 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (а. с. 13-16).

На замовлення ОСОБА_1 19 травня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 складено звіт про оцінку майна, з якого вбачається, що вартість квартири загальною площею 60,5 кв м за адресою: АДРЕСА_1 , становить 378 064,50 грн (а. с. 17-28).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Як вбачається з правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18), та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).

Вказане відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, провадження № 12-128гс18, від 21 листопада 2018 року, а також у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18 та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18.

Головною умовою для визнання прилюдних торгів недійсними, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 травня 2023 року у справі № 755/16517/20, провадження № 61-477 св 23.

При цьому, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

З неукладеного правочину не виникає договірних зобов`язань і він не породжує жодних цивільних правовідносин, в той час, коли недійсний правочин не породжує тих правових наслідків, які притаманні правочинам цього виду, але він породжує правові наслідки, які випливають з його недійсності.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 57 вказаного Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача. У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

Частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Тобто, дії державного/приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Оскільки оцінка майна здійснена в процесі виконання рішення суду, то відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ у порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку має бути орган державної виконавчої служби, а суб`єкт оціночної діяльності може бути залучений як третя особа.

Аналогічні правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/44440/16 (провадження № 11-1200апп18) та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19), Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 509/2339/17 (провадження № 61-2062св19), від 24 грудня 2021 року у справі № 463/6539/20 (провадження № 61-5272св21).

Законодавством не передбачено визнання електронних торгів недійсними з підстав неповідомлення про визначення вартості чи оцінку майна сторін виконавчого провадження.

Дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення електронних торгів, в тому числі щодо не надсилання відомостей про проведену оцінку майна, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 201/2257/17-ц, провадження № 61-45836св18, від 16 січня 2019 року у справі № 761/30446/16-ц, провадження № 61-356св17; від 01 квітня 2020 року у справі № 760/25109/18, провадження № 61-940св20; від 27 квітня 2023 року у справі № 509/2654/19, провадження № 61-10320св22.

Частинами п`ятою, шостою та дев`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної не реалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Отже, Закон допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 62 Закону).

Судові справи, в яких наявний спір про цивільне право, не можуть переглядатися в порядку провадження за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, оскільки у разі передачі нерухомого майна стягувачеві, який оформив право власності на майно, ефективним способом захисту прав боржника може бути лише пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів.

Встановивши, що електронні торги з реалізації належної ОСОБА_1 квартири проводились Державним підприємством «СЕТАМ» тричі, однак так і не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, та договірні відносини купівлі-продажу майна на цих торгах не були оформлені, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсними електронних торгів, адже не може бути визнано недійсним правочин (електронні торги), який не вчинено. Неукладений договір не може бути визнаний недійсним, а тому вимоги про визнання недійсними електронних торгів є безпідставними.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 910/8052/17, від 09 червня 2021 року у справі № 136/46/19 (провадження № 61-9678св20), від 28 грудня 2020 року у справі № 295/1893/18 (провадження № 61-6704св20), від 29 вересня 2021 року у справі № 161/17534/19 (провадження № 61-16121 св 20), від 06 жовтня 2021 року у справі № 753/6381/19 (провадження № 61-14904св20).

Також погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання дій державного виконавця з винесення постанови та акту від 14 травня 2020 року про передачу майна стягувачу незаконними та скасування таких постанови та акту, адже позивач не надав доказів на підтвердження неправомірності дій державного виконавця і не довів, що оспорюваними постановою та актом були порушені його права і законні інтереси.

Позивачем не надано достатніх доказів порушень, допущених державним виконавцем при проведенні оцінки нерухомого майна, які стали б підставою для визнання неправомірними його дій та скасування постанови і акту про передачу майна стягувачу.

Недоліки чи необ`єктивність проведеної суб`єктом оціночної діяльності оцінки арештованого нерухомого майна не підтверджено належними та допустимими доказами. ОСОБА_1 не доведено, що залучення суб`єкта оціночної діяльності та сама оцінка були проведені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав га професійну оціночну діяльність в Україні».

Клопотань про призначення у справі експертизи з метою визначення вартості спірної квартири та спростування звіту про оцінку майна до суду апеляційної інстанції від позивача не надходило.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що на його замовлення 19 травня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 складено звіт про оцінку майна, з якого вбачається, що вартість спірної квартири становить 378 064,50 грн судова колегія відхиляє, оскільки відповідно до статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» зазначений суб`єкт оціночної діяльності не залучалася до процедури оцінювання майна у виконавчому провадженні, а тому складений звіт не має правового значення.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що звіт про оцінку майна від 18 грудня 2019 року для реалізації об`єкта оцінки на публічних торгах, яким встановлено вартість квартири у розмірі 192 000,00 грн, складений суб`єктом оцінювання без проведення огляду майна, що вплинуло на результати оцінки, не можуть бути взяті до уваги, оскільки при складанні вказаного звіту суб`єкт оціночної діяльності безпосередньо ознайомився з об`єктом оцінки за фотоматеріалами, наданими замовником, як про це зазначено у звіті.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не отримував звіту про оцінку майна від державного виконавця, отже не мав можливості його оскаржити, висновків суду першої інстанції не спростовують, адже будучи обізнаним про наявність заборгованості зі сплати аліментів, відкритого виконавчого провадження та про передачу спірного майна на реалізацію, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитися з матеріалами вказаного провадження та, в разі незгоди з результатами оцінки майна, оскаржити її у судовому порядку в окремий передбачений Законом України «Про виконавче провадження» спосіб. Однак, протягом тривалого часу позивач таким правом не скористався.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.375, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю. М. Мальований

В. Б. Яцина

Повний текст постанови складено 12 вересня 2023 року.