Справа № 496/6495/23
Провадження № 2/496/2149/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати спільною сумісною власністю подружжя Жуковських квартиру, загальною площею 48,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за нею право власності на 7/10 (70%) частин вказаної квартири.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

За правилами пунктів третього, сьомого-дев`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення вказаних вимог позовна заява не містить ціну позову, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, зазначення щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачка у позовній заяві вказала, що так як ціну позову не визначено, тому вона сплачує судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073 грн 60 коп.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлені позивачкою позовні вимоги, зокрема, про визнання права власності на частку спірної квартири мають майновий характер, так як є вимогами про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій (вартісній) оцінці. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання (висновки, викладені у постанові ВП ВС від 25.08.2020 у справі №910/13737/19).

Відтак, спір про визнання права власності на частку нерухомого майна відноситься до майнового спору. Будь-який майновий спір має ціну. За правилом пунктів другого та дев`ятого частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Предметом позову у даній справі є нерухоме майно, а саме квартира, загальною площею 48,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Водночас, із тексту позовної заяви та додатків до неї не вбачається даних щодо актуальної вартості спірної квартири чи проведення будь-якої оцінки цього майна.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірної квартири та відповідно дійсної ціни позову.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпунктів першого та другого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, положення підпункту третього пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», на який позивачка посилається у своєму позові та який регулює оплату судового збору за подання позовної вимоги про поділ майна при розірванні шлюбу, максимальний розмір якого становить 3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки застосовується у випадку одночасного пред`явлення вимог про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, тоді як у даному позові предметом розгляду справи є лише поділ майна подружжя, вимога про розірвання шлюбу не ставиться у вказаному провадженні, адже розглянута судом в іншому провадженні ще у 2015 році.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня становить 2684 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Отже, при подачі даного позову до суду позивачці необхідно було сплатити судовий збір за одну заявлену вимогу немайнового характеру у розмірі 1073 грн 60 коп. та одну вимогу майнового характеру, розмір якої становить 1 відсоток ціни позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позивачці, крім іншого, необхідно надати суду відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна, визначеного в прохальній частині позову, на день звернення до суду, виходячи з чого вказати ціну позову та сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотка від цієї вартості разом із судовим збором за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1073 грн 60 коп. за вирахуванням вже сплаченого судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп. та надати оригінал квитанції до суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 175-177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог частини 3 статті 185 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 20.09.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра