Справа № 362/4865/18
Провадження № 2/362/882/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

"18" вересня 2023 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого- судді Кравченко Л.М.,

з участю секретаря Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Грибний край» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.11.2017 р., яка утворилася станом на 23.08.2018 р. в сумі 134937,13 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 листопада 2017 р. ТОВ ВФ «Грибний Рай» шляхом підписання письмової заяви «Інформація за підприємством» виразило свою згоду та приєдналося до Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ Приватбанк», які разом із вказаною заявою в цілому складають договір банківського обслуговування, який є змішаним договором та містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

06.11.2017 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № Р202613112, за умовами якого відповідач поручився перед позивачем за виконання третьою особою зобов`язань за вищевказаним договором банківського обслуговування в частині, передбаченій розділом 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків, комісії та інших платежів за договором кредиту банківського обслуговування не виконує, в зв`язку з чим, станом на 23.08.2018 р. у нього виникла заборгованість за договором у вищевказаному розмірі, що порушує права позивача, а тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду 21.11.2019 р. позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.05.2000 р. Васильківським РУ ГУ МВС України в м. Києві) на користь Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» () заборгованість за договором б/н від 09.11.2017 р. у розмірі 134937 (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 13 коп. та судові витрати в розмірі 2024 (дві тисячі двадцять чотири) грн. 06 коп.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем ОСОБА_1 08.06.2022 р. було подано заяву про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що він не був повідомленим про розгляд справи та те, що справа розглянута з порушенням інстанційності. За таких обставин, просив суд розглянути клопотання про закриття провадження.

Ухвалою суду від 02.11.2022 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2019 р. у справі № 362/4865/18 задоволено, заочне рішення скасовано.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив провадження у справі закрити через інстанційну непідсудність.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належно.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 01.03.2013 р. № 3 вказав, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2017 р. ТОВ ВФ «Грибний Рай» шляхом підписання письмової заяви «Інформація за підприємством» виразило свою згоду та приєдналося до Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ Приватбанк», які разом із вказаною заявою в цілому складають договір банківського обслуговування, який є змішаним договором та містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

06.11.2017 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № Р202613112, за умовами якого відповідач поручився перед позивачем за виконання третьою особою зобов`язань за вищевказаним договором банківського обслуговування в частині, передбаченій розділом 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг.

Отже, у вказаній справі вирішується спір про стягнення грошових коштів на підставі укладеного договору поруки, який забезпечує виконання основного зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, у зв`язку з цим вказаний спір має вирішуватися за правилами ГПК України в порядку господарського судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/1733/18 та від 19.03.2019 р. у справі № 904/2529/18.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 2- ГПК України та постанов Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/1733/18 та від 19.03.2019 р. у справі № 904/2529/18.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження, - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Грибний край» про стягнення заборгованості за кредитним договором,- закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя Кравченко Л.М.