Провадження № 2/537/761/2023
Справа № 537/2179/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2023 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання - Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений 07.01.2003 року між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Німеччини ОСОБА_3 , зареєстрований реєстратором міста Еберсвальде Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_4 , актовий запис №1.

В обґрунтуванні позову вказала, що 07.01.2003 року між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Німеччини Зельтенгайм Рінго реєстратором м. Еберсвальде Федеративної Республіки Німеччина Пані Клазен, був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1 та видане свідоцтво про шлюб.

Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя, починаючи з 2013 року фактичні шлюбні відносини та спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, тобто між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки.

На момент припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами відповідач проігнорував пропозицію позивача з проханням розірвати їх шлюб в органах РАЦС та змінив місце свого проживання, а позивач залишилась проживати за місцем своєї реєстрації.

За переконанням позивача збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає, суперечок щодо розподілу майна також немає. Подальше збереження шлюбу є неприйнятним для позивача оскільки позбавляє її можливості укласти новий шлюб з особою з якою б вона хотіла зв`язати своє життя в подальшому.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, прохали справу розглянути без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки відзиву не подав та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.01.2003 року між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Німеччини ОСОБА_3 , зареєстровано шлюб реєстратором міста Еберсвальде Федеративної республіки Німеччина Пані Клазен, актовий запис №1.

Неповнолітніх дітей від даного шлюбу у сторін немає.

Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 2013 року, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе.

Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Отже, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому, враховуючи, що позивач не змінювала свого прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тож після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Німеччини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстратором міста Еберсвальде Федеративної республіки Німеччина Пані Клазен, актовий запис №1, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (остання відома адреса проживання : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич