Справа № 346/2358/23
Провадження № 2/346/1061/23
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи до судового розгляду по суті

20 вересня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді: Яремин М. П.

з участю секретаря Тимошишин І. Л.

провівши підготовче засідання в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частину в спірному майні, -

ВСТАНОВИВ:

ухвалою від 15.05.2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ухвалою суду від 14.06.2023 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частину в спірному майні об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 ; підготовче засідання в даній справі відкладено.

Ухвалами суду від 10.07.2023 року та 31.07.2023 року витребувано копії спадкових справ після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , за яким як головою колгоспного двору зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно, підготовчі засідання відкладено.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився, його представник, адвокат Юркевич Х.М. 20.09.2023 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, в якій також вказано, що сторонами по справі укладено мирову угоду та подано заяву про її затвердження, яку представник просить затвердити.

Відповідач за первісним позовом, ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, 14.06.2023 року подала до суду письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог за первісним позовом, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує, а розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Представник відповідача - Отинійської селищної ради 31.05.2023 року подав заяву про розгляд справи у відсутності представника за наявними матеріалами. 11.09.2023 року до суду електронною поштою надійшло клопотання селищного голови Отинійської селищної ради О.Савчука, в якому вказано, що Отинійська селищна рада проти розгляду справи № 346/2358/23 (в тому числі і за зустрічним позовом) не заперечує, просить розглянути її за наявними матеріалами без представника вказаної ради. Однак, вказане клопотання не містить підпису особи, яка його подає, а також не підписане із використанням електронного цифрового підпису.

11.09.2023 року до суду надійшла заява про затвердження мирової угоди разом з мировою угодою, укладеною між сторонами 31.07.2023 року, за умовами якої останні дійшли висновку про можливість закінчення судового розгляду даного спору шляхом укладенням мирової угоди та домовились про те, що:

« ОСОБА_3 сплачує ОСОБА_2 в рахунок компенсації 1/3 частини вартості житлового будинку загальною площею 34,2 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 - 33 888 грн.; ОСОБА_2 погоджується отримати від ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй 1/3 частину житлового будинку загальною площею 34,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою в сумі 33 888 грн.; ОСОБА_3 до моменту підписання даної мирової угоди сплатив ОСОБА_2 1/3 частину вартості вказаного житлового будинку в сумі 33 888 грн.; визнання за ОСОБА_3 права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою; Отинійська селищна рада підтримує зазначені умови укладення даної мирової угоди та стверджує, що укладення даної мирової угоди не суперечитиме інтересам Отинійської селищної ради. Сторони також дійшли згоди, що понесені ними судові витрати залишаються самостійними, один до одного претензій по їх стягненню на користь іншої сторони не мають; своїми підписами під даною мировою угодою підтверджують, що їхнє волевиявлення при укладенні даної угоди є вільним і відповідає їхній внутрішній волі; вони досягли згоди з усіх істотних умов даної угоди і жодна зі сторін не буде посилатися в майбутньому на недосягнення згоди щодо істотних умов угоди як на підставу вважати її неукладеною та/або недійсною. Мирова угода набуває законної сили після її визнання Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області. Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. ст. 175, 205, 206 ЦПК України, сторонам відомі й зрозумілі».

Суд, враховуючи зміст позовних вимог, підставу та предмет позову, дослідивши мирову угоду, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦПК Україна мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У протилежному випадку, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Мирова угода може стосуватися лише прав і обов`язків сторін щодо предмета позову. Умови мирової угоди не можуть поширюватися на осіб, які не є сторонами спору, не можуть стосуватися вимог, що не заявлялися у позовній заяві.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Крім того, суд не може підміняти органи і особи, які вчиняють нотаріальні дії з питань переходу права власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Згідно з матеріалами первісного позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудам за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_4 як головою колгоспного двору, частка померлого спадкодавця в будинку не виділена, державна реєстрація права власності на частку померлого у вказаному будинку відсутня. Згідно з довідкою селищної ради станом на 01.07.1990 року в цьому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (позивач) та його дружина ОСОБА_2 (відповідач). Як вказує позивач, що ні він, ні відповідач у цьому будинку фактично не проживали, а лише були зареєстровані, відповідач на частку в колгоспному дворі не претендує із заявою про виділ її частки не зверталася та не буде звертатися, при цьому зазначає, що після смерті спадкодавця вступив у фактичне управління спадковим майном та є таким, що фактично прийняв спадщину. Водночас, в зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає, що спірний житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспний двір та вона як член колгоспного двору, яка проживала та була зареєстрованою за вказаною адресою станом на 01.07.1990 року та на час ліквідації колгоспних дворів, претендує на 1/3 частку в спірному майні, оскільки члени колгоспного двору не виділили належні їм частки у майні колгоспного двору у встановленому законодавством порядку, а правовстановлюючий документ на вказаний будинок відсутній.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди виходять за рамки виниклих правовідносин. Сторонами в межах мирової угоди вирішується питання про визнання права власності на нерухоме майно, що суперечить вимогам закону, зокрема, встановленому законом порядку оформлення спадкових прав на майно та права власності на нерухоме майно. Відповідач, як і позивач, якими підписано мирову угоду про визнання права власності на нерухоме майно за позивачем, не є власниками даного нерухомого майна. А тому, суд дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, оскільки під видом мирової угоди сторони бажають оформити перехід права власності, а визнання права власності в порядку спадкування та визнання права власності можливе лише в нотаріальному порядку або судовому засіданні з ухваленням рішення суду.

За таких підстав, з урахуванням п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні мирової угоди і продовжити судовий розгляд. При цьому, суд вважає, що відмова у затвердженні мирової угоди не призводить до порушення конституційної засади судочинства рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не має наслідком порушення права особи на судовий захист, який реалізується в такому випадку у процесі доказування позовних вимог.

У підготовчому засіданні судом виконано завдання підготовчого провадження, передбачені ст. 189 ЦПК України, шляхом вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки у підготовчому засіданні вирішено питання про процесуальні дії, які необхідно вчинити до закриття підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, а також встановлено відсутність підстав для залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі чи ухвалення судового рішення на підставі ч.4 ст.200 ЦПК України, суд вважає, що підготовче засідання підлягає закриттю, а справа - призначенню до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 189, 196-200, 207, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

у затвердженні мирової угоди, укладеної 31.07.2023 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , головою Отинійської селищної ради (без зазначення прізвища), в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуваннята зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частину в спірному майні, - відмовити.

Закрити підготовче провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуваннята зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частину в спірному майніта призначити справу до судового розгляду по суті на 24.10.2023 року о 13:30 год. у приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (м. Коломия, проспект Грушевського, 29, Івано-Франківської області).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: Яремин М. П.