ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3680/22 Номер провадження 22-ц/814/3637/23Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т.Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Обідіна О.І., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 березня 2023 року, постановлене суддею Бєссоновою Т.Д.,

у справі за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (далі - УСЗН ВК Лубенської міської ради) до ОСОБА_1 про стягнення коштів, надмірно сплаченої субсидії,

в с т а н о в и в:

14.12.2022 УСЗН ВК Лубенської міської ради звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що із травня 2016 року ОСОБА_1 є отримувачем субсидії на житлово-комунальні послуги, що надаються за адресою: АДРЕСА_1 .

27.04.2018 впроваджено оновлений порядок надання житлових субсидій згідно Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848.

Згідно п.24 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Громадянин несе відповідальність за подані відомості в заві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру (п.49 Положення).

Під час проведення вибіркової перевірки достовірності інформації отримувачів субсидій (верифікації), яка була здійснена у березні 2021 року виявлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житловий субсидій не повідомив, що є одруженим, а тому при розрахунку субсидії на відповідний період із 01.05.2018 по 31.03.2021

не були враховані доходи його дружини, виникла надмірно отримана субсидія у розмірі 6 345,80 грн., яку просить стягнути із відповідача, включно із судовими витратами у розмірі 2 481,00 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2023 позов УСЗН ВК Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь УСЗН ВК Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області суму надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період із 01.01.2019 по 31.03.2021у розмірі 6 345,80 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь УСЗН ВК Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Рішення міськрайонного суду вмотивовано тим, що відповідач не виконав обов`язок по забезпеченню повноти відомостей про майновий стан отримувача субсидії, зокрема про його доходи та доходи членів його сім`ї, що призвело до приросту майна у набувача без достатніх правових підстав. Отже кошти надмірно сплаченої субсидії підлягають стягненню із відповідача згідно розрахунку, наданого Управлінням.

Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення міськрайонного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що у спірних правовідносинах УСЗН ВК Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області втратило право вимоги за цим позовом, передавши свої повноваження щодо утримання сум надмірно виплачених субсидій на користь Пенсійного фонду України згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041.Наведене вважає підставою відмови у задоволенні позову, що узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованою у справах №910/10647/18 від 07.07.2020, №916/2084/17 від 08.10.2019.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.05.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2023; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала суду від 01.06.2023.

22.06.2023 через систему «Електронний суд» та 28.06.2023 засобами поштового зв`язку позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначає, що справа про одержання ОСОБА_1 субсидії була передана до ГУ ПФУ в Полтавській області після постановлення оскаржуваного рішення, що підтверджується актом прийому-передачі №20 від 31.03.2023, копію якого приєднує до відзиву.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що із 07.05.2016 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.6,8/

12.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до УСЗН ВК Лубенської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у результаті чого рішеннями УСЗН ВК Лубенської міської ради відповідачу призначено житлову субсидію./а.с.9-27/

27.04.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1022», якою Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, викладено в новій редакції. При цьому пунктом 2 постанови №329 установлено, що із 01.05.2018 призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі домогосподарства є, зокрема, особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

Тобто, з 01.05.2018 змінилися умови надання житлової субсидії, якими визначено, що призначення житлової субсидії здійснюється з урахуванням всіх зареєстрованих осіб та членів їх сімей, навіть якщо вони зареєстровані за іншими адресами.

02.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до УСЗН ВК Лубенської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, вказавши відомості, що він є одруженим./а.с.30-32/

Згідно Акту №370 від 05.04.2021 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї наявні відомості про сім`ю ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_2 , дружина; ОСОБА_3 , дочка; ОСОБА_4 , дочка; фактично зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 ./а.с.28-29/

Таким чином, наявність у ОСОБА_1 , членів сім`ї, які не зареєстровані за адресою домогосподарства, є обставиною, яка вплинула або могла вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

04.11.2021 ОСОБА_1 повідомлено про припинення надання житлової субсидії, починаючи з 01.04.2021 з підстав: виявлено подання неповної/недостовірної інформації щодо членів сім`ї; зобов`язано повернути переплачену суму субсидії і перерахувати 6 345,80 грн. до 30.06.2022 на рахунок Управління./а.с.33/

Задовольняючи вимоги позову, міськрайонний суд виходив із того, що 01.10.2018 набрали чинності зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, що змінюють порядок обрахування розміру субсидії, за яких відповідач зобов`язаний забезпечити повноту відомостей, зокрема про його доходи та доходи членів його сім`ї.

Відповідач ухилився від подання таких відомостей, що на переконання суду свідчить про недобросовісність його дій, що призвела до приросту майна у набувача без достатніх правових підстав. Отже до стягнення із відповідача підлягають кошти надмірно отриманої державної допомоги згідно розрахунку, наданого позивачем.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України«Про житлово-комунальні послуги».

Приписами п.7 ч.1 ст.4 цього Закону встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій, яким визначені умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій.

Відповідно п.13 Положення (в редакції, яка діяла на момент призначення субсидії) для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації: заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи; договір найму (оренди) житла. Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені цим Положенням. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Підстави припинення раніше призначеної субсидії визначені п.20 Положення (в редакції, яка діяла на момент призначення субсидії). Так, надання субсидії припиняється у разі, зокрема, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Разом із тим, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329 втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1022, внесено зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій та встановлено, що з травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є: особи, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому п.3 п.6 Положення про порядок призначення житлових субсидій; внутрішньо переміщені особи; особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства; особи, які є орендарями житлових приміщень (будинків); особи, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають.

За змістом п.90 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо настання умов, зазначених у п.п. 2, 4, 8-11 п. 14 цього Положення.

За рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється у разі, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у п.90 цього Положення протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення (п.119 Положення).

У випадках, зазначених в абз. 4-7 п.119 Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином (п.125 Положення).

При зверненні в суд із цим позовом Управління керувалося положеннями ст.1166 ЦК України, якою врегульовано загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а право вимоги обґрунтовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848.

23.09.2022 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041, якою передано Пенсійному фонду України повноваження щодо продовження утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій.

Згідно п.2 цієї постанови обласним та Київській міській державним адміністраціям (військовим адміністраціям) постановлено забезпечити координацію роботи районних державних адміністрацій (військових адміністрацій), органів місцевого самоврядування щодо передачі структурними підрозділами з питань соціального захисту населення органам Пенсійного фонду України згідно з актами приймання-передачі:

- пакетів документів щодо звернень за призначенням житлових субсидій та наданням пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, за якими не прийнято рішення станом на 30 листопада 2022 р., - до 1 січня 2023 р.;

- справ про одержувачів житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, накопичених за останні п`ять років (крім знищених внаслідок збройної агресії Російської Федерації), - до 1 квітня 2023 р. або протягом місяця після відновлення своєї роботи.

У суді першої інстанції відповідач не обґрунтовував заперечення проти позову відсутністю у Управління права вимоги за ним та не надав доказів на підтвердження, що станом на 14.12.2022 (дата звернення в суд із позовом) матеріали справи ОСОБА_1 були передані до Пенсійного фонду України, а тому такі твердження є припущеннями, які спростовуються актом №20 від 31.03.2023 приймання-передачі, який з об`єктивних причин не становив предмет дослідження суду першої інстанції.

За змістом ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, відхиляючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності у позивача права вимоги за цим позовом, колегія суддів дійшла висновку пронеправильне застосування судом норм матеріального права з таких підстав.

Так, сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави, а тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Як убачається із практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Матеріали справи містять відомості про те, що на час подачі ОСОБА_1 заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, він зазначив одну особу, себе, як зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у відповідності до вимог чинного законодавства діючого на той час.

Управлінням не надано доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про необхідність з 01.05.2018 подати нову заяву і декларацію, у тому числі стосовно свого сімейного стану. Натомість законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно частини першої статті 81 ЦПК України має довести позивач.

ОСОБА_1 з травня 2018 року до квітня 2021 року не подавав нових заяв та декларацій, тобто саме позивач допустив порушення вимог п.2 Постанови КМУ №329 від 27.04.2018 та безпідставно призначав йому субсидію упродовж указаного періоду. Отже зі сторони відповідача відсутня ознака недобросовісності, а тому немає підстав відповідно до ст.1212 ЦК України для стягнення з нього незаконно призначеної позивачем субсидії.

При цьому апеляційний суд враховує, що Управління є професійним учасником ринку надання соціальних послуг, у зв`язку із чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ є вищими, ніж до споживача послуг - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою.

Із урахуванням наведеного, враховуючи відсутність у справі доказів на підтвердження доведення до відома відповідача змін законодавства та необхідності подання із 01.05.2018 заяви та декларації, відсутніми є підстави вважати поведінку відповідача недобросовісною, що виключає підстави здійснення стягнення в порядку ст.1212 ЦК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із постановленням нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно ст.141 ЦПК України із позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 721,50 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374,376 п.п.3,4, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 березня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, надмірно сплаченої субсидії - відмовити.

Стягнути із Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3 721,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.09.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді О.І. Обідіна

О.В. Чумак