Єдиний унікальний номер: 378/586/23
Провадження № 2/378/178/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської областіз посиланням на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . На час смерті батька він працював і працює в ТОВ «Захаров» на посаді водія вантажного автотранспортного засобу та здійснює перевезення вантажів по території України та поза її межами. Підприємство розташоване в селі Кожухівка Фастівського району Київської області.

З 14.02.2022 року він перебував у відрядженні в місті Миколаїв (перевозив вантажі).

6-тимісячний строк на прийняття спадщини після смерті батька, передбачений статтею 1270 ЦК України, закінчувався 09 квітня 2022 року. Тому в кінці лютого-березня 2022 року між рейсами він планував приїхати до нотаріуса в смт Ставище для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька за місцем відкриття спадщини. Але в зв`язку із збройною агресією російської федерації 24.02.2022 року на території Києва і Київської області розпочалися активні бойові дії та обстріли.

Він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з жінкою та 6-тимісячною дитиною в місті Києві, тому мав подбати про їх безпеку та життєзабезпечення. Його сім`я виїхала за кордон.

З початку масштабних бойових дій і до 12.05.2022, в тому числі на час закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини, він перевозив вантажі різного призначення в Київській області та у відрядженнях в Миколаївській області.

Загальновідомими є факти окупації території Київської області з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по 02 квітня 2022 року, ведення активних бойових дій та постійні обстріли міста Миколаїв та Миколаївської області у вищевказаний період.

Через загрозу для життя та здоров`я, обстріли, окупацію частини Київської області, перебування у відрядженнях в Миколаївській області під час ведення там активних бойових дій, воєнний стан, він мав істотні, непереборні труднощі у вчиненні дій про прийняттю спадщини після смерті батька.

Окрім того, зважаючи на збройну агресію та окупацію, була частково заблокована робота нотаріальних контор та обмежені доступи до реєстрів, а 06.03.2022 року у відкритих джерелах інформації урядом було оголошено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на підставі Постанови KM № 209 від 06.03.2022, якою Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 було доповнено пунктом 3, згідно якого на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Після 12 травня 2022 року, він, повернувшись з Миколаївської області, приїхав до нотаріуса, який йому пояснив ті ж положення законодавства. Тому він вважав, що повернеться до оформлення спадщини після усунення небезпеки та закінчення воєнного стану.

На його (позивача) звернення від 29.06.2023 нотаріус Ставищенської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька через пропуск ним строку на прийняття спадщини.

Таким чином, зазначені події в сукупності є поважними причинами пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, спадкоємця, на вчинення цих дій.

Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , тривалістю в два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 07.08.2023 відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а. с. 18 19).

В підготовче судове засідання позивач не прибув, до суду подав заяву в якій справу просить розглядати у його відсутність (а. с. 50).

Представник відповідача Ставищенської селищної рада Білоцерківського району Київської областів підготовче судове засідання не прибув, представник селищної ради Виговська В. М. до суду подала заяву про визнання позовних вимог, в якій справу просить розглядати без участі представника селищної ради (а. с. 40).

Суд, вивчивши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача про визнання позовних вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З копії документів наряду 02-21/2023, наданого Ставищенською державною нотаріальною конторою (а. с. 26 38) встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 27). Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 29.06.2023 (а. с. 32-33).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у виді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку та витягом про реєстрацію права власності (а. с. 34, 35).

На момент смерті ОСОБА_2 з ним за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючих та зареєстрованих осіб не було, що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради від 27.06.2023 (а. с. 28).

Однак, ОСОБА_1 не встиг звернутися у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини. Згідно вищевказаного наряду, наданого Ставищенською державною нотаріальною конторою (а. с. 26 38), спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ОСОБА_1 у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, оскільки вважав, що строк на звернення з заявою про прийняття спадщини ним не пропущено з огляду на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється.

ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до Ставищенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 29.06.2023, однак, постановою державного нотаріуса вказаної нотаріальної контори Цимбалюк В. М. від 29.06.2023 йому було відмовлено на підставі пропуску строку для прийняття спадщини (а. с. 38).

Тобто, шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , сплив 08.04.2022 року.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року ( зі змінами) в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У період дії правового режиму воєнного стану встановлено обмеження руху транспортних засобів, введено комендантську годину.

Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення.

Так, позивач проживає у місті Києві, що підтверджується даними копії його паспорту.

Згідно довідки ТОВ «ЗАХАРОВ» від 14.06.2023 позивач працює у вказаному товаристві водієм вантажного автотранспортного засобу та з 14.02.2022 по 12.05.2022 перевозив вантажі різного призначення в м. Київ та Київській області та перебував у відрядженнях і перевозив вантажі за маршрутом Миколаїв-Арциз Рені Миколаїв.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд враховує відстань між місцем роботи (відрядження) позивача та місцем знаходження спадкового майна, небезпеку переміщення під час воєнного стану, та визнає причини пропуску позивачем для прийняття спадщини поважними, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача як спадкоємця для своєчасного отримання свідоцтва про право на спадщину.

Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах. воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 внесено зміни до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 та установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Суд враховує зазначені позивачем у позовній заяві обставини про те, що з 24.02.2022, у березні та квітні, до закінчення строку на прийняття спадщини, звертався до нотаріуса за консультацією у телефонному режимі, але так як, 24.02.2022 року по всій Україні були відключені реєстри нотаріальних дій, то позивач був позбавлений можливості подати та зареєструвати заяву про прийняття спадщини. При цьому нотаріусом було повідомлено позивачу що згідно діючої редакції на той час Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, про зміни Постанови КМУ № 164 (згідно з постановами КМУ № 209 від 06.03.2022, № 480 від 19.04.2022, № 719 від 24.06.2022) позивач був необізнаний.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення, відповідності, певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним, законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСГІЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, грунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоинрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційним, оскільки позивач втрачає право на успадкування майна, яке залишилося, після смерті спадкодавця. Спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для позивача занадто надмірним тягарем нерозмірним з їх діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги, які визнаються представником відповідача, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки згідно позову позивач понесені витрати по сплаті судового збору бере на себе, суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 15, 1269, 1270 ,1272 ЦК України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк - два місяці з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення в повному обсязі.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 04 вересня 2023 року.

Суддя Н. М. Марущак