Ухвала

28 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 591/6681/19

провадження № 61-11868ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року та ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом та ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2021 року в указаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає встановленим законом вимогам.

Касаційна скарга за формою та змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог пунктів 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Так в касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд за результатами касаційного перегляду справи скасувати заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року, ухвалене у справі № 591/6681/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2021 року у справі № 591/6486/21 у справі за поданням старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сторчака А. С. про привід боржника ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що процесуальним законом передбачена можливість оскаржувати судові рішення в межах однієї справи, якій присвоєний єдиний унікальний номер.

Таким чином, для усунення вказаного недоліку ОСОБА_1 слід надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити процесуальні рішення в межах однієї справи, які має намір оскаржувати відповідачка.

Крім того, суд наголошує заявниці на тому, що відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, заявниці під час подання касаційної скарги слід врахувати те, що судові рішення судів першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку за умови перегляду судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не містить посилань на підстави касаційного оскарження, зазначення яких вимагає процесуальний закон. Зазначення заявницею в касаційній скарзі обставин її трудової діяльності, а також опис процесу розгляду її скарг Вищою радою правосуддя не є належним виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Оскільки заявницею зазначено різні за процесуальним характером судові рішення, то суд роз`яснює, що для усунення вищевказаних недоліків останній необхідно надати до суду виправлену касаційну скаргу, в якій слід зазначити підстави касаційного оскарження відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України та їх нормативно-правове обґрунтування в залежності від того, яке судове рішення має намір оскаржувати заявниця, а також викласти резолютивну частину касаційної скарги з врахуванням вимог цієї ухвали.

Оскільки касаційна скарга подана на різні судові рішення у різних справах, то суд позбавлений можливості надати оцінку дотриманню заявницею строку на касаційне оскарження при поданні касаційної скарги.

Відповідно до вимог статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Таким чином, заявниці у разі пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім того, за подання скарги не сплачений судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, скарги, а при поданні касаційної скарги на ухвалу суду - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Таким чином, у разі оскарження рішення суду заявниці слід сплатити судовий збір у розмірі, який становить 200% від ставки судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання касаційної скарги на ухвалу суду - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2023 року був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

На підтвердження сплати судового збору до суду слід надати платіжний документ на підтвердження перерахування коштів за вищевказаними реквізитами у передбаченому законом розмірі або документи на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року та ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров