КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії «Артем», правонаступником якої є Акціонерне товариство «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року у справі за позовом Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» (правонаступник - Акціонерне товариство «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, просила суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» борг за утримання житлового будинку та користування комунальними послугами в гуртожитку на суму 103 060 грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» є власником нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 28.03.2017 року по 13.07.2018 року ОСОБА_1 працювала у ДАХК «Артем» на посаді юрисконсульта 2 категорії.

30.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з заявою про поселення її та її сім'ї на період роботи в Компанії в кімнату, що розташована по АДРЕСА_1 , яка знаходиться на балансі та є власністю Компанії.

01.06.2017 року на підставі заяви між ДАХК «Артем» та ОСОБА_1 було укладено договір № 15 на тимчасове користування житловою площею та комунальними послугами в гуртожитку (філії № 2) на період роботи в Компанії, відповідно до умов п. 1.1 якого Компанія надає користувачу (житлову кімнату) в гуртожитку (філії № 2) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 58,0 кв.м., з майном, а користувач сплачує за житло згідно із затвердженнями тарифами та додатком № 1.

Згідно з додатком № 1 до договору № 15 від 01.06.2017 року сторони узгодили Розрахунок плати за користування житловою площею та комунальними послугами, відповідно до якого відповідач сплачує вартість проживання згідно з тарифами НКРЕКП за користування кімнатою № 15 площею 58,0 кв.м. та комунальними послугами, які нараховуються згідно з фактичними показниками будинкових засобів обліку.

При цьому, 01.06.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 1 до договору № 15 від 01.06.2017 року, в якій сторони погодили термін дії договору до 31.05.2023 року.

27.06.2018 року чоловік відповідача - ОСОБА_2 був прийнятий до ДАХК «Артем» на посаду директора департаменту з питань корпоративного управління та звільнений за власним бажанням відповідно до наказу № 135 від 14.04.2020 року.

У зв'язку зі звільненням, ОСОБА_2 звернувся до Компанії про продовження користування кімнатою в гуртожитку (філії № 2) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 58,0 кв.м. з майном за укладеним договором № 15 про тимчасове користування житловою площею та комунальними послугами в гуртожитку (філії №2) на період роботи в Компанії від 01.06.2017 року між ДАХК «Артем» та ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу № 19 від 14.04.2020 року засіданням Правління Компанії було прийнято рішення про часткове задоволення звернення та надано згоду ОСОБА_2 на продовження користування кімнатою в гуртожитку (філії № 2) за умови укладення додаткової угоди до договору № 15 про тимчасове користування житловою площею та комунальними послугами в гуртожитку (філії №2) на період роботи в Компанії від 01.06.2017 року про продовження строку дії договору з ОСОБА_1 до 31.12.2020 року з оплатою послуг за користування житловою площею у розмірах, що встановлені як не для працівників Компанії.

Крім того, з метою збалансування доходів та витрат з утримання гуртожитку по АДРЕСА_3 та його філій наказом № 184 від 18.06.2020 року "Про затвердження вартості 1 кв.м. житлових приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_3 та його філіях" встановлено плату за послуги з утримання житлового будинку (гуртожитку, філії) для фізичних осіб, які не перебувають у трудових відносинах з Компанією та проживають у філії № 2 по АДРЕСА_1 , у розмірі 133,30 грн. за 1 кв.м.

Разом з тим, відповідач, споживаючи послуги, які надавалися позивачем, належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо відшкодування витрат за утримання житлового будинку (філії №2) та користування комунальними послугами відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів, які є чинними та підлягають обов`язковому виконанню, у зв`язку з чим, з урахуванням часткової сплати заборгованості згідно виписок по рахункам на загальну суму 20 926 грн. 58 коп., має заборгованість перед позивачем за період з серпня 2020 року по серпень 2021 року у розмірі 103 060 грн. 99 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутній укладений договір, який встановлював підвищення тарифу до 133,30 грн. за 1 кв.м. згідно з наказом ДАХК «Артем» від 18.06.2021 року за № 184, а позивачем не було доведено ухилення відповідача від укладення договору із позивачем на надання вказаних послуг.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує на неврахування судом першої інстанції того, що оскільки гуртожиток (філія № 2), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є власністю та перебуває на балансі ДАХК «Артем» для забезпечення тимчасовим житлом насамперед осіб, які перебувають з нею у трудових відносинах, компанія за наявності можливості може надати дозвіл на тимчасове проживання іншим особам, які не перебувають у трудових відносинах з підприємством, виключно на умовах, що запропоновані компанією (таких, що не суперечать діючому законодавству України), із суворим (беззаперечним) дотриманням цих умов особою, яка має намір користуватися тимчасовим житлом.

При цьому, зазначає про ненадання судом першої інстанції оцінки тим обставинам, що наказ Компанії за № 184 від 18.06.2020 року "Про затвердження вартості 1 кв.м. житлових приміщень гуртожитку по АДРЕСА_3 та його філіях" для фізичних осіб, які не перебувають у трудових відносинах, є чинним, у встановленому законом порядку не скасований та не визнаний судом незаконним, а тому підлягає обов'язковому виконанню.

Крім того, вказує, що відповідач достеменно знав про зміну тарифів, оскільки позивачем за адресою гуртожитку було розміщено оголошення про зміну вартості 1 кв.м. житлової площі за цією адресою, та надіслано відповідачу претензію від 08.12.2020 року за вих. № 2020-08-12/3302/094, в якій зазначалося про затвердження нових тарифів згідно наказу компанії, на підставі чого здійснювалося нарахування за користування житлово-комунальними в гуртожитку (філії № 2) з вимогою погасити суму боргу в добровільному порядку.

Факт обізнаності відповідача про зміну тарифів та визнання факту наданих послуг позивачем підтверджується тим, що він отримував рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги з новими тарифами, частково їх сплачував та з претензією, скаргою або заявою щодо ненадання послуги, надання послуги не в повному обсязі або неналежної якості надання комунальних послуг або послуги з управління багатоквартирним будинком до позивача не звертався та виклик представника останнього не здійснював (а.с. 192-200).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача просив залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на наступні обставини в їх сукупності: договір між сторонами від 01.06.2017 року за № 15 є укладеним на строк до 31.05.2023 року, а право тимчасового користування житловою площею та проживання в гуртожитку відповідача при розгляді справи в суді першої інстанції не оспорювалося; у договорі від 01.06.2017 року за № 15 така послуга, як утримання житлового будинку, не передбачена, а зміни в частині цін (тарифів) в договір не вносилась; окрім укладення угоди № 1 до договору про продовження строку його дії до 31.05.2023 року, сторони жодних змін до умов договору не вносили; твердження апелянта про залишення претензії без реагування, а також факт обізнаності відповідача про зміну тарифів є безпідставними, оскільки відповідачем не надано доказів отримання такої претензії відповідачем; доводи апелянта про те, що часткова сплата рахунків відповідачем підтверджують визнання ним факту надання належним чином та в повному обсязі послуг, є необґрунтованими, оскільки відповідач здійснював оплату за комунальні послуги самостійно на підставі засобів обліку (електроенергія та холодна вода) та встановлених тарифів на комунальні послуги за теплопостачання у м. Києві, а за житлові послуги - згідно з умовами укладеного договору (а.с. 220-224).

02.02.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Акціонерного товариства «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» про заміну позивача у справі - Державну акціонерну холдингову компанію «Артем» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування».

При цьому, за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно позивача відбулися зміни щодо найменування юридичної особи. Ідентифікаційний код позивача залишився незмінним.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, згідно з листом Мінпромполітики від 25.03.2002 року за № 15/4-4-/15 та додатку № 1 до цього листа, у зв`язку із закінченням формування статутного фонду ДАХК «Артем» та з метою поновлення свідоцтв на право власності нерухомого майна об`єкти згідно додатку № 1 до "Переліку будівель та споруд, які включені до статутного фонду ДАХК «Артем» , який затверджений заступником Державного секретаря Мінпромполітики В.П. Казаковим від 25.03.2002 року, а саме: корпус (інв. № 010038), який введений в експлуатацію в 1949 році за адресою: АДРЕСА_1 , увійшли до статутного фонду та є власністю ДАХК «Артем» .

28.03.2017 року наказом № 229 ОСОБА_1 була прийнята за переведенням з ДП «Машинобудівна фірма «Артем» до ДАХК «Артем» на посаду юрисконсульта 2 категорії в юридичний відділ та звільнена 13.07.2018 року за згодою сторін, відповідно до наказу № 571.

30.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з заявою про поселення її та її сім'ї на період роботи в Компанії в кімнату, що розташована по АДРЕСА_1 , яка знаходиться на балансі та є власністю Компанії.

01.06.2017 року на підставі заяви між ДАХК «Артем» та ОСОБА_1 укладено договір № 15 на тимчасове користування житловою площею та комунальними послугами в гуртожитку (філії № 2) на період роботи в Компанії, відповідно до умов п. 1.1 якого Компанія надає користувачу (житлову кімнату) в гуртожитку (філії № 2) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 58,0 кв.м., з майном, а користувач сплачує за житло згідно із затвердженнями тарифами та додатком № 1.

Відповідно до п. 2.3.3 договору користувач зобов'язаний до 20 числа, наступного за поточним місяцем, сплачувати за користування приміщенням згідно з платіжними реквізитами, зазначеними в Договорі за квитанціями, виданими бухгалтерією УСППіТ.

Згідно з додатком № 1 до договору № 15 від 01.06.2017 року сторони узгодили Розрахунок плати за користування житловою площею та комунальними послугами, відповідно до якого відповідач сплачує вартість проживання згідно з тарифами НКРЕКП за користування кімнатою № 15 площею 58,0 кв.м. та комунальними послугами, які нараховуються згідно з фактичними показниками будинкових засобів обліку. При розрахунку вартості проживання в кімнаті застосовується коефіцієнт корисної площі К= -, що враховує загальну площу гуртожитку.

При цьому, 01.06.2018 року між позивачем та відповідачем укладено угоду №1 до договору № 15 від 01.06.2017 року, в якій сторони погодили термін дії договору до 31.05.2023 року.

27.06.2018 року чоловік відповідача - ОСОБА_2 був прийнятий до ДАХК «Артем» на посаду директора департаменту з питань корпоративного управління та звільнений за власним бажанням відповідно до наказу № 135 від 14.04.2020 року.

У зв'язку зі звільненням, ОСОБА_2 звернувся до Компанії про продовження користування кімнатою в гуртожитку (філії № 2) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 58,0 кв.м. з майном за укладеним договором № 15 про тимчасове користування житловою площею та комунальними послугами в гуртожитку (філії №2) на період роботи в Компанії від 01.06.2017 року між ДАХК «Артем» та ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу № 19 від 14.04.2020 року засіданням Правління Компанії було прийнято рішення про часткове задоволення звернення та надано згоду ОСОБА_2 на продовження користування кімнатою в гуртожитку (філії № 2) за умови укладення додаткової угоди до договору № 15 про тимчасове користування житловою площею та комунальними послугами в гуртожитку (філії №2) на період роботи в Компанії від 01.06.2017 року про продовження строку дії договору з ОСОБА_1 до 31.12.2020 року з оплатою послуг за користування житловою площею у розмірах, що встановлені як не для працівників Компанії.

Крім того, з метою збалансування доходів та витрат з утримання гуртожитку по АДРЕСА_3 та його філій наказом № 184 від 18.06.2020 року «Про затвердження вартості 1 кв.м. житлових приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_3 та його філіях» встановлено плату за послуги з утримання житлового будинку (гуртожитку, філії) для фізичних осіб, які не перебувають у трудових відносинах з Компанією та проживають у філії № 2 по АДРЕСА_1 , у розмірі 133,30 грн. за 1 кв.м.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що відповідач, споживаючи послуги, які надавалися позивачем, належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо відшкодування витрат за утримання житлового будинку (філії №2) та користування комунальними послугами відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів, які є чинними та підлягають обов`язковому виконанню, у зв`язку з чим, з урахуванням часткової сплати заборгованості згідно виписок по рахункам на загальну суму 20 926 грн. 58 коп., має заборгованість перед позивачем за період з серпня 2020 року по серпень 2021 року у розмірі 103 060 грн. 99 коп.

Так, згідно зі ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України).

Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників).

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частини Ст. 632 ч.1, 2 ЦК України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. 4. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність. 5. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів.

Отже, враховуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, правовідносини між сторонами з приводу надання послуг за утримання житлового будинку та користування комунальними послугами виникають на підставі укладеного між ними договору.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, наявність чинного між сторонами договору № 15 від 01.06.2017 року зі строком дії до 31.03.2023 року, до якого не вносилися будь-які зміни в частині цін (тарифів) на житло-комунальні послуги, а також відсутність між сторонами інших договірних відносин, унеможливлює визначення вартості послуг, виходячи з 133,30 грн. за 1 кв.м., оскільки така умова є істотною для такого договору та не погоджувалася з відповідачем ОСОБА_1 .

При цьому, доказів того, що позивач оформив, підготував та уклав додаткову угоду з ОСОБА_2 до договору № 15 від 01.06.2017 року на виконання протоколу засідання Правління ДАХК «Артем» № 19 від 14.04.2020 року, за яким було встановлено плату за послуги з утримання житлового будинку (гуртожитку, філії) для підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, які не перебувають в трудових правовідносинах з компанією, у розмірі 133,30 за 1 кв.м., матеріали справи не містять.

Натомість, доказів порушення відповідачем умов договору № 15 від 01.06.2017 року та наявність непогашеної заборгованості за вказаним договором позивачем не доведена та спростовується наявними матеріалами справи в їх сукупності.

Посилання апелянта на те, що відповідач достеменно знав про зміну тарифів, оскільки позивачем за адресою гуртожитку було розміщено оголошення про зміну вартості 1 кв.м. житлової площі за цією адресою, та надіслано відповідачу претензію від 08.12.2020 року за вих. № 2020-08-12/3302/094, в якій зазначалося про затвердження нових тарифів згідно наказу компанії, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази вручення відповідачу вказаної претензії, а з наявної у матеріалах справи копії оголошення не вбачається ані дата й місце його розміщення, ані наявність інформації щодо кошторису та зміни переліку послуг.

При цьому, за відсутності доказів обізнаності відповідача щодо надання позивачем вищенаведених послуг, відповідач був позбавлений можливості контролювати факт надання таких послуг та, відповідно, складати акти-претензії, претензії або скарги до позивача стосовно надання послуг не в повному обсязі або неналежної якості, на чому, у свою чергу, наголошував апелянт в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що часткова сплата рахунків відповідачем підтверджує визнання ним факту надання належним чином та в повному обсязі послуг, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював оплату за комунальні послуги самостійно на підставі засобів обліку (електроенергія та холодна вода) та встановлених тарифів на комунальні послуги за теплопостачання у м. Києві, а за житлові послуги - згідно з умовами укладеного договору.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не ґрунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення.

Крім цього, інші наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав ґрунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії «Артем», правонаступником якої є Акціонерне товариство «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник