Ухвала

Іменем України

08 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 206/1519/14-ц

провадження № 61-10270ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс») звернулося до суду з указаною вище заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 31 березня 2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») суму штрафу за кредитним договором № 8/2007/840-К/1702-Н від 02 грудня 2007 року, що утворилася станом на 12 жовтня 2012 року у розмірі 3 132,02 дол. США, що гривневому еквіваленті складає 25 034,24 грн та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

25 вересня 2014 року представником ПАТ КБ «Надра» отримано виконавчі листи в зазначеній справі.

Відповідно копії Договору про відступлення прав вимоги № GL3N017513, укладеного 15 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» та додатком № 1 до нього, ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які

є боржниками ПАТ КБ «Надра», зокрема за кредитним договором

№ 8/2007/840-К/1702-Н від 02 грудня 2007 року та усіма забезпечуваними договорами, які укладені з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

У зв`язку із зазначеним, ТОВ «Спектрум Ессетс» просило заяву задовольнити

у повному обсязі, замінити вибулого стягувача - ПАТ КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «Спектрум Ессетс».

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня

2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, заяву ТОВ «Спектрум Ессетс» задоволено.

Замінено вибулого стягувача - ПАТ КБ «Надра» його правонаступником -

ТОВ «Спектрум Ессетс» у справі №206/1519/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду першої інстанції, з висновками якої погодився і апеляційний суд, мотивована тим, що оскільки заміна кредитора у зобов`язанні відбулась на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав та про відступлення прав вимоги, відповідно до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі на звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, таким чином заява ТОВ «Спектрум Ессетс» підлягала задоволенню.

07 липня 2023 року представник ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, у якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати. За результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог заяви

ТОВ «Спектрум Ессетс» відмовити.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди, задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дійшли передчасного висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Зокрема, заявник посилається на те, що первісним стягувачем виконавчі листи було отримано ще 25 вересня 2014 року, проте не було вжито активних дій з реалізації своїх прав для отримання дублікатів виконавчих листів та поновлення строків на їх пред`явлення до виконання.

Таким чином, на переконання заявника, новим кредитором пропущено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Новий кредитор, в свою чергу, до підписання договору про відступлення прав вимоги ознайомився зі станом заборгованості за основними зобов`язаннями, змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані з основними договорами та правами вимоги.

Крім того, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилається на те, що її довірителів як боржників не було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Також заявник посилається на те, що має сумніви стосовно дійсності операції з оплати за договором про відступлення права вимоги, оскільки номер рахунку на який було здійснено перерахування готівкових коштів за договором, за своїм призначенням, є транзитним, відповідно наявні сумніви щодо дійсності оплати договору.

Заявником у змісті касаційної скарги також викладено сумніви стосовно списання коштів з рахунку заявника на рахунок банку, оскільки ТОВ «Спектрум Ессетс» до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не додано меморіальний ордер на підтвердження здійснення зазначеної операції зі списання коштів.

Відповідно, у зв`язку із зазначеним, заявник вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги стосовно відсутності господарської операції зі сплати коштів за договором про відступлення права вимоги, та як наслідок відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.

1. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 20 липня 2023 року визнано наведені представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 08 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 31 травня 2023 року залишено без руху.

Запропоновано заявникові: 1) На підтвердження наведених обставин пропуску строку надати суду відповідні докази в оригіналах або завірені

в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами; 2) Сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в інтересах ОСОБА_2 . На підтвердження сплати судового збору в цій частині запропоновано надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено заявника про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк, представник ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , надала матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Зазначене клопотання з додаткамипередано судді-доповідачеві 28 серпня 2023 року.

2. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у змісті клопотання, наданого на виконання ухвали Верховного Суду від 20 липня 2023 року, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваної постанови направлено на електронну адресу заявника 08 червня 2023 року, відповідно просить поновити строк на касаційне оскарження.

При цьому Верховний Суд не приймає до уваги доводи клопотання стосовно дати складення повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду, оскільки постанова Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року

у своєму змісті не містить дату складення повного тексту.

На підтвердження зазначених у клопотанні обставин надає докази, зокрема лист Дніпровського апеляційного суду із зазначенням дати направлення копії повного тексту оскаржуваної постанови на адресу представника.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

3. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,

3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Судами встановлено, що заочним рішенням Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 31 березня 2014 року стягнуто солідарно із ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» штраф за кредитним договором №8/2007/840-К/1702-Н від 02 грудня 2007 року у розмірі 3 132,02 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 25 034,24 грн.

15 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N017513, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 за кредитним договором №8/2007/840-К/1702-Н від 02 грудня 2007 року та усіма забезпечувальними договорами.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша, друга статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «По виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони,

а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає

з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи

з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи

у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи

в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача

у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка

є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами

і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення.

Як вже зазначалося, на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), а також у постановах Верховного Суду:

від 23 лютого 2022 року в справі № 242/2770/18 (провадження

№ 61-10061св21), від 07 червня 2022 року у справі № 2-844/10 (провадження

№ 61-17839св20).

Крім того, у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду вказала на наступне: «Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Суди встановили, що між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N017513, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 за кредитним договором №8/2007/840-К/1702-Н від 02 грудня 2007 року та усіма забезпечувальними договорами.

Доводи касаційної скарги про непідтвердження матеріального правонаступництва, вираженого у проведенні належним чином господарської операції з набуття права вимоги, зокрема ненадання правонаступником стягувача документів на підтвердження перерахування коштів на рахунок

ПАТ КБ «Надра», є безпідставними, оскільки у силу статті 204 ЦК України та статті 81 ЦПК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надано до судів першої та апеляційної інстанцій належних та достатніх доказів на підтвердження недійсності договору про відступлення прав вимоги

№ GL3N017513, а також додатку № 1. ПАТ КБ «Надра» із відповідним позовом до суду також не зверталося.

Крім того, на підтвердження сплати коштів за Договором про відступлення прав вимоги № GL3N017513 заявником надано платіжне доручення № 82

від 04 травня 2020 року, якому судами попередніх інстанцій надано відповідну оцінку.

Відповідно, Верховний Суд погоджується із висновками судів стосовно того, що оскільки заміна кредитора у зобов`язанні відбулась на підставі договору про відступлення прав вимоги, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі на звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Посилання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на те, що її довірителів як боржників не було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитними зобов'язаннями, на висновки судів попередніх інстанцій не впливає, оскільки боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені

у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому

у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , строк на касаційне оскарження ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня

2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 31 травня

2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на ухвалу Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць