ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Сахаров Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства здоров`я України" про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (суддя першої інстанції Ткаченко Н.В.),

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до судді Харківського окружного адміністративного суду Супруна Ю. О., голови Харківського окружного адміністративного суду Панченко О. В., Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України») про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . в частині позовних вимог до судді Харківського окружного адміністративного суду Супруна Ю. О. та голови Харківського окружного адміністративного суду Панченко О. В. про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Справу № 638/20236/21, 2/638/7372/21 за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди направлено для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Роз`яснено позивачці, що вона має право звернутися з даним позовом в порядку адміністративного судочинства до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справию

Наголошує у скарзі на тому, що право на отримання медичної інформації та медичної документації про стан здоров`я, а також право на нерозголошення персональних даних, конфеденційної інформації, медичної теаємниці належить до цивільних прав.

Вказує на те, що спір між нею та відповідачем стосується саме цивільних прав та обов`язків.

ОСОБА_1 просила ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

На вказану ухвалу апеляційного суду позивачка подала касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2023 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року скасовано, справу, направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

15 серпня 2023 року цивільна справа № 638/20236/21 надійшла до Дніпровського апеляційного суду ( м. Дніпро).

Представник Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства здоров`я України" у судовому засіданні проти задоволення апеляційної заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачка у позові просить визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», щодо ненадання медичної інформації, розкриття, поширення персональних даних, конфіденційної інформації, медичної таємниці, зобов`язати надати медичну документацію та відшкодувати матеріальну і моральну шкоду.

Відмовляючі у відкритті провадження суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами виник публічно-правовий спір, оскільки відповідач здійснюючи публічно-владні управлінські функції вчинив дії, які позивачка оскаржує, як протиправні, а отже, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Статтею 186 ЦПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктами 1, 2, 7 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (частина п`ята статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачка, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди заподіяної протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, не ставить позовної вимоги про вирішення публічно-правового спору. Тому відповідно до частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України заявлені у позові вимоги мають вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

ОСОБА_1 не оскаржує будь-які діє чи рішення відповідача які безпосередньо пов`язані зі здійсненням останнім своїїх повноважень, позивачка зверталась до відповідача за для отримання інформації стосовно надання їй виписки з медичної картки, відмову у наданні чи надання їй такоє інформації вона не оскаржує.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених частиною 1 статті 379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 21 вересня 2023 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи