Справа № 308/7061/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Філіп О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Державної Казначейської служби України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачева про визнання незаконним та скасування рішення, визнання бездіяльності та відшкодування шкоди завданої державним органом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Державної Казначейської служби України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачева про визнання незаконним та скасування рішення, визнання бездіяльності та відшкодування шкоди завданої державним органом.

27.06.2023 року через канцелярію суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог, згідно якої сторона позивача виклала прохальну частину позову у наступній редакції:

- Визнати незаконним та скасувати постанову (рішення) житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.04.2010 №2, оформлену протоколом №31 від 13.04.2010 в частині включення прапорщика запасу ОСОБА_1 в списки військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень.

- Визнати незаконним дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до постанови (рішення) житлової комісії від 13.04.2010 №2, оформлену протоколом №31 від 13.04.2010 в частині включення прапорщика запасу ОСОБА_1 в списки військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень та передання/надіслання його до Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

- Визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незабезпечення житлом або компенсацією за не отримане житло ОСОБА_1 згідно пункту 8 ст. 1 ЗУ «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних сил України, та членів їх сімей» та Постанови КМУ від 02 вересня 2015 №728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян».

- Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну та матеріальну шкоду в розмірі 2 392 809,30 грн., а також документально підтверджені судові витрати.

Також в матеріалах справи міститься заява начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 з проханням закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що така категорія справ належить до юрисдикції адміністративних судів.

Сторони в судове засідання не з`явились та через неявку в судове засідання учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із позовною заявою та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 124 та 125 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша статті 13 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим у частині першій статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи,що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України вказано, що адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі визначальною ознакою є характер спірних правовідносин.

Згідно заявлених позивачем ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 збільшених позовних вимог, предметом позову є визнання незаконними дій житлової комісії ТЦК (в редакції позовної заяви військового комісаріату) щодо виключення позивача із списків на отримання житла, а також відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка виникла у зв`язку із вчиненням Відповідачем-1 вказаних дій.

Суд зазначає, що відповідачі у справі є органами державної влади, а спір виник з приводу оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, тобто є спором з приводу проходження позивачем військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори, на переконання суду, належать до юрисдикції адміністративних судів, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах по справі №362/643/21 від 08.06.2022 та справі №308/5040/17 від 10.06.2022.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи викладене, провадження по справі слід закрити.

В той же час, закриття провадження у справі не позбавляє права ОСОБА_1 на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 19 КАС України ст. 19, 255, 256, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Державної Казначейської служби України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачева про визнання незаконним та скасування рішення, визнання бездіяльності та відшкодування шкоди завданої державним органом закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе