ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2023 року,

по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2023 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - повернуто заявнику без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.06.2023 року по справі №234/16122/21, провадження №2-с/202/4/2023 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2023 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заява не відповідає вимогам ст.170 ЦПК України, оскільки в додатках до заяви про скасування судового наказу відсутні документи, які підтверджують особу боржника.

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ЦПК України заява підписується боржником або його представником.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2021 року Краматорським міським судом Донецької області видано судовий наказ по справі № 234/16122/21 за заявою Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" виробнича одиниця "Краматорськміжрайтепломережа" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлену теплову енергію.

01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська про скасування вказаного судового наказу, заявником дотримано вимоги ч. 3 ст. 170 ЦПК України, щодо оформлення заяви.

Колегія суддів звертає увагу, що заяву про скасування судового наказу подано та підписано самим заявником.

При цьому, ч. 5 ст. 170 ЦПК України, встановлений вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про скасування судового наказу, однак вимоги про долучення заявником до заяви документів, які підтверджують особу боржника, такий перелік не містить.

Однак, суд першої інстанції належної уваги не звернув, чим порушив права заявника на доступ до правосуддя, оскільки згідно цивільного законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Більше того, аналіз зазначених вище дій суду, свідчить про те, що занадто суворе дотримання судом правил процесуального законодавства в даному випадку фактично позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право, що свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, колегія суддів вважає, що знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції, щодо подання заяви про скасування судового наказу без дотримання вимог статті 170 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, у зв`язку з чим були відсутні підстави для повернення заяви без розгляду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду, судом постановлено з порушенням норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 376, 382, ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2023 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова