КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/737/23
Провадження № 2/552/1312/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023 року м.Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Кумир О.О., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувшив режимі відеоконференції у спрощеному позовному провадженні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем ОСОБА_3 26.08.2015 року укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 40200 грн., з встановленим строком користування з 26.08.2015 року по 20.05.2017 року. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №7 -БМ відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №200330179 від 26.08.2014 року укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_3 , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Банк, правонаступником якого є позивач, в повному обсязі виконав зобов`язання, а відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість перед Банком, яка становить станом на 09.02.2023 року 85644,69 грн. З яких 27855,83 грн. - заборгованість за кредитом, 57788,86 грн. - заборгованість за відсотками.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави Бабенко Ю.П., від 01.03.2023 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.03.2023 №268/0/15-23, суддя Бабенко Ю.П., припинив здійснювати правосуддя в Київському районному суді м.Полтави, у зв?язку із достроковим закінченням відрядження.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу від 03.04.2023 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до провадження судді Миронець О.К.

Ухвалою суду від 04.04.2023 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду з викликом сторін.

В матеріалах справи міститься відзив адвоката Некрасова О.В., поданий в інтересах відповідача ОСОБА_3 . У відзиві вказував, що 26.08.2015 року відповідачем ОСОБА_3 , було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та випуск платіжної картки з кредитним лімітом. Відповідач ОСОБА_3 скористався кредитними коштами по картці, який йому був наданий банком в розмірі 40200 грн. Строк користування даними грошовими коштами визначений строком дійсності картки з 26.08.2015 року по 20.05.2017 року. Відповідно до даних позивача розмір заборгованості ОСОБА_3 ,становить 85644,69 грн., однак на підтвердження цієї заборгованості відповідачу не надано повний розрахунок заборгованості. Відповідно до заяви (оферти) №200339179 від 26.08.2015 року відповідачу була видана кредитна картка зі строком на три роки з 26.08.2015 року по 20.05.2017 року. Останній день дії картки 20.05.2017 року. Тобто останнім днем пред?явлення позову до відповідача ОСОБА_3 , було 20.05.2020 року, отже банк звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності. У зв?язку з цим, просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі.

Відповідач та його представник в судовому засідання просили суд відмовити у задоволенні позову та застосувати строки позовної давності, з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача та його представника, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №200330179. Відповідно до умов Договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 40200 грн, з встановленим строком користування з 26.08.2015 року по 20.05.2017 року.

20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №7 -БМ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №20330179 від 26.08.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В порушення умов договору та вимог статей 526,527,530 ЦК України, ОСОБА_3 взяті на себе за кредитним договором зобов`язання не виконав. Що призвело до утворення станом на 09.02.2023 року заборгованості в сумі 85644,69 грн. З яких 27855,83 грн. - заборгованість за кредитом, 57788,86 грн. - заборгованість за процентами.

Таким чином, сукупністю наведених доказів підтверджується, що позовна заява мала б підлягати до задоволення.

Однак, в даному випадку твердження відповідача стосовно спливу строків позовної давності є обґрунтованим.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється три роки.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив при вирішенні справи застосувати строки позовної давності.

Судом встановлено, що з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості позивач звернувся до суду 10.02.2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду документів (розрахунку заборгованості та графіку погашення заборгованості), які вказували б конкретно дату і суми погашення відповідачем заборгованості та з якого часу відповідач перестав здійснювати оплату за графіком погашення кредиту та відсотків. Тобто, не спростував переривання відповідачем строку позовної давності.

Отже, одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

У даному випадку, в ході розгляду даної справи, судом встановлено, що початок спливу строків позовної давності пов`язано з кінцевим терміном погашення кредиту, зазначеного в заяві на отримання кредиту, 20.05.2017 року, а загальний строк позовної давності сплинув 20.05.2020 року оскільки, саме з цією датою пов`язано відлік строків, впродовж яких у кредитора існує право на звернення до суду.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку.

Таким чином, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (Постанова ВСУ №6-61цс14).

Отже, щодо наявних правовідносин, має бути застосовано трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Оскільки на час ухвалення даного рішення судом було встановлено пропущення строків позовної давності щодо тіла кредиту, що вбачається з вищевикладеного, а позивачем не доведено переривання строків давності, тому суд дійшов висновку, що пропущення позивачем строку звернення до суду щодо стягнення заборгованості з відповідача у строк, більш, ніж передбачений статтею 257 ЦК України, - є підставою для відмови у задоволенні вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі наведеного та керуючись статтями10,12,89,141,258-259,263-265,268 ЦПК України,суд,ст.257 ЦК України

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Сторони у справі:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», юридична адреса:вул.Сікорського, буд.8, м.Київ, .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.09.2023 року.

Суддя О.К. Миронець