Справа №638/6731/22
Провадження № 2/638/1877/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконними дії та стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ГУПФУ в Харківській області, в якому просить: визнати незаконними дії ГУПФУ в Харківській області щодо ненадання на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Алексашиної Юлії Борисівни, в межах спадкової справи № 5/2021, відомостей (довідки, інформації) про розмір недоодержаної ОСОБА_2 , пенсії з 01.09.2014 по 01.12.2018; стягнути з держави Україна за рахунок коштів бюджету України на користь ОСОБА_1 20000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 серпня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Алексашиної Ю.Б. із заявою про прийняття спадщини після прабаби - ОСОБА_2 , яка померла в м. Єнакієве, Донецької області. За результатами звернення, приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 5/2021. В подальшому приватним нотаріусом було направлено запит щодо розміру недоодержаної пенсії померлої ОСОБА_2 для включення до складу спадщини. За результатами розгляду запиту, відділом опрацювання пенсійної документації №3 Управління з питань виплати пенсії ГУ ПФУ в Харківській області, було надано відповідь про те, що сума недоодержаної пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.12.2018 по 28.02.2021 становить 76516,19 грн. з посиланням на ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що відповідач протиправно застосував положення ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав на запит приватного нотаріуса неповну інформацію без врахування нарахованої та недоодержаної пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2014 по 01.12.2018. Таким чином, дії відповідача на думку ОСОБА_1 є незаконними, оскільки такі перешкоджають реалізації права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину в частині сум пенсії, які були нараховані ОСОБА_2 з 01.09.2014 по 01.12.2018 але не одержані нею за життя. Крім того, позивач зазначає, що вказані дії відповідача стали причиною виникнення у нього тривалого стресового стану, який характеризується тривожністю, виникненням почуття роздратованості, неможливістю зосередитися на роботі, неуважності, що в свою чергу, має наслідком виникнення помилок, що напряму впливає на продуктивність роботи позивача, його дохід та відносини з оточуючими людьми. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить стягнути з Державного бюджету України 20000 моральної шкоди завданої незаконними діями Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

13 грудня 2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.07.2021 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. На запит приватного нотаріуса Алексашиної Ю.Б. від 15.11.2021 щодо розміру недоотриманої пенсії на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .ГУПФУ в Харківській області надано відповідь від 20.12.2021 з вказанням умов, передбачених ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 25.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ за виплатою недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» недоотримана пенсія склала 50030,46 грн. за період з 24.10.2019 по 28.02.2021 (трьох річний строк з моменту звернення). Також представник відповідача зазначає, що позивач не вказує чітко в чому саме полягає моральна шкода, яка передбачена ч. 1 ст. 23 ЦК України, з яких міркувань виходив визначаючи розмір та не надав жодних доказів, що підтверджують заподіяння саме ГУПФУ моральної шкоди. На підставі викладено, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

23 лютого 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що зі змісту долученої до відзиву довідки про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 вбачається, що з вересня 2014 по листопад 2018 загальна сума недоотриманої пенсії становить 81441,62 грн. Однак, на запит приватного нотаріуса Алексашиної Ю.Б., відділом опрацювання пенсійної документації № 3 Управління з питань виплати пенсій Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, було надано відповідь від 20.12.2021 про те, що сума недоодержаної пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.12.2018 по 28.02.2021 становить 76516,19 грн. Таким чином, докази долучені відповідачем до відзиву самі по собі свідчать про застосування останнім положень ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при наданні на запит приватного нотаріуса інформації без врахування нарахованої та недоодержаної пенсії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 по 01.12.2018 не беручи до уваги те, що у відзиві представник відповідача сам визнає вказану обставину. Всі доводи позивача про те, що положення ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не поширюються на відносини спадщини відповідачем залишились проігнорованими, жодних обґрунтованих заперечень з цього приводу не надано. Щодо заперечень в частині моральної шкоди, позивачем викладені обставини аналогічні обставинам у позовній заяві.

27 квітня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якому він просить змінити предмет позову шляхом заміни позовної вимоги «стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 20000 грн. моральної шкоди» на нову позовну вимогу: «стягнути з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету Україна на користь ОСОБА_1 грошові кошти набуті в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , які увійшли до складу спадщини за період з березня 2016 по листопад 2018 в сумі 58006,04 грн».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року підготовче судове засідання по справі закрито та призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65855142 від 03.08.2021, після померлої ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 5/2021.

01 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б. було роз`яснено ОСОБА_1 , що нею в рамках вказаної спадкової справи було зроблено запит до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області щодо розміру суми недоодержаної пенсії ОСОБА_2 та отримано відповідь Відділу опрацювання пенсійної документації №3 Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Харківській області за вихідним №2000-0403-8/160461 від 20.12.2021, згідно з якою сума недоодержаної пенсії за період 01.12.2018 по 28.02.2021 роки становить 76516,19 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б. спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її правнук ОСОБА_1 . Спадщина, на яку в указаній частці видано вказане свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії у розмірі 76516,19 грн. за період з 01.12.2018 по 28.02.2021 роки, яка належала спадкодавцю на підставі відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.12.2021 № 2000-0403-8/160461.

Відповідно до довідки про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 , яка була долучена представником відповідача до відзиву на позовну заяву, сума пенсії, яка була нарахована але не виплачена ОСОБА_2 становить 58006,04 грн. за період з березня 2016 року по листопад 2018 року.

Таким чином, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права отримання спадкового майна після смерті його баби. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області грошові кошти набуті в порядку спадкування за законом, у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 за період з березня 2016 року по листопад 2018 року в сумі 58006,04 грн.

Стосовно вимоги позивача про визнання незаконними дії ГУПФУ в Харківській області щодо ненадання на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алексашиної Ю.Б. в межах спадкової справи №5/2021, відомостей (довідки, інформації) про розмір недоодержаної ОСОБА_2 пенсії за період з 01.04.2014 по 01.12.2018, суд зазначає наступне.

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (стаття 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійному фонду України. Управління Пенсійного фонду України підпорядковуються Пенсійного фонду України та безпосередньо відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення).

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідачем за вказаною вимогою є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Таким чином в цій частині між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу ненадання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Алексашиній Ю.Б. інформації щодо розміру неодержаної ОСОБА_2 пенсії за період з 01.09.2014 по 01.12.2018 за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (стаття 19 КАС України).

Вказаний висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 757/63985/16 (провадження №14-556цс19) та постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі № 757/61718/17-ц (провадження№61-15930св19).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині визнання дій незаконними підлягає закриттю.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконними дії та стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти набуті в порядку спадкування за законом, у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 за період з березня 2016 року по листопад 2018 року в сумі 58006 (п`ятдесят вісім тисяч шість) грн. 04 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині визнання дій незаконними - закрити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов.).

Суддя Л.М. Рибальченко