Справа № 361/1597/23
Провадження № 2/361/2224/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства ?Страхова компанія ?УНІКА? до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ПрАТ ?Страхова компанія ?УНІКА? звернулось суду із даним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 16254,28 грн. та суму сплаченого судового збору.

Свій позов обґрунтовує тим, що 16.09.2020 року о 14 год. 00 хв., в місті Києві, по пр-ту Броварському, 15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ?Land Rover?, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач та автомобіля марки ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження .

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року по справі № 755/14091/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту ?КАСКО? №030135/4615/0000013 від 13.11.2019 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ?УНІКА? та ОСОБА_2 . Згідно вказаного договору були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Страхувальник своєчасно звернувся до Приватного акціонерного товариства ?Страхова компанія ?УНІКА? із заявою про подію , що має ознаки страхового випадку від 18.09.2020 року.

Дану заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано страховим випадком у зв`язку з чим, на підставі:

Акту огляду транспортного засобу від 18.09.2020 року;

Рахунку№ НОМЕР_3 від 21.09.2020 року;

Страхового акту № 00374013 від 28.09.2020 року;

Позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 16 254 гри. 28 коп., згідно платіжного доручення № 174211 від 29.09.2020 року.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

03 квітня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, відзив або заперечення на позовну заяву не подав.

Судом встановлено, що 16.09.2020 року о 14 год. 00 хв., в місті Києві, по пр-ту Броварському, 15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ?Land Rover?, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач та автомобіля марки ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження .

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року по справі № 755/14091/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту ?КАСКО? №030135/4615/0000013 від 13.11.2019 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ?УНІКА? та ОСОБА_2 . Згідно вказаного договору були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Страхувальник своєчасно звернувся до Приватного акціонерного товариства ?Страхова компанія ?УНІКА? із заявою про подію , що має ознаки страхового випадку від 18.09.2020 року.

Дану заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано страховим випадком у зв`язку з чим, на підставі акту огляду транспортного засобу від 18.09.2020 року, рахунку № НОМЕР_3 від 21.09.2020 року, страхового акту № 00374013 від 28.09.2020 року позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 16 254 гри. 28 коп., згідно платіжного доручення № 174211 від 29.09.2020 року.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення спра. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказам; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подаються докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України Про страхування).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України Про страхування). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України Про страхування). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України Про страхування. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 16254 грн. 28 коп.

Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань : договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою - за договором добровільного майнового страхування; деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП; договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд встановив, що на виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 16254 грн. 28 коп.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України Про страхування та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України Про страхування до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи подані письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме сплата судового збору, які підтверджуються платіжною інструкцієї № 3745 від 31.01.2023 року на суму 2684 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 76 80, 259, 263, 265, 268, 280, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства ?Страхова компанія ?УНІКА? завдану майнову шкоду в розмірі: 16254 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства ?Страхова компанія ?УНІКА? витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разірозгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.