№ 317/1653/23
З А ОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області із вищезазначеним позовом.
В обґрунтуванні позову зазначила, що протягом 2005-2015 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідача народилась спільна дитина ОСОБА_4 .
З 2015 року з відповідачем сторони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Дитина весь час проживає із позивачем.
Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.05.2015 року з відповіда було стягнуто аліменти на утримання їхньої дитини. Аліменти відповідач не сплачує. Станом на 14.11.2022 року заборгованість складала 169670,58 грн.

22.11.2019 року позивач вийшла заміж на змінила фамілію з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Позивач створює всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, може задовольнити гармонійний розвиток її особистостей в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; саме позивач займається сином

В той час як відповідач, жодним чином не виконує своїх обов`язків щодо їхньої дитини вже на протязі тривалого часу, не забезпечує ані умов проживання сина, ані умов його нормального розвитку та навчання. Відповідач жодним чином не бажає брати участь у духовному та фізичному вихованні спільного сина.

Відповідач жодного разу не інтересувався станом здоров`я дитини, інтересами, навчанням. Вже на протязі тривалого часу жодного разу не спілкувався з сином. Взагалі з ним ніякого зв`язку не має.

Син мешкає разом із позивач. Постійно піклується про нього, несе витрати на його утримання та навчання. Зі своєї сторони створює усі належні умови для достатнього психоемоційного та фізичного розвитку дитини.

На підставі вищенаведеного позивач просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 28.03.2023 року цивільну справу було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на підставі ч.1 ст. 27 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2023 року справу було залишено без руху.

20.04.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02.06.2023 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 01.08.2023 року.

01.08.2023 року справу відкладено на 30.08.2023 року через неявку відповідача та відсутності на той час відомостей про його належне сповіщення.

30.08.2023 року у судовому засідання сторона позивача позов підтримала просили його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач та представник третьої особи до судового засідання не з`явилися. Повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до частин другої та четвертої ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 ).

Батько не виконує покладені на нього законом батьківські обов`язки по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини, не виявляє інтереси до внутрішнього світу дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_7 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина з грудня 2015 року листопад 2022 року загальна сума заборгованості становить 169 670,58 гривень.

Відповідно до довідки Комишуваської гімназії «Джерело» № 74 від 18.11.2022 року мама ОСОБА_1 , займається вихованням та навчанням сина, батько ОСОБА_3 у вихованні та навчанні сина не приймає участі.

Виконавчий комітет Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області надав висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .

Судом на виконання ст. 171 Сімейного кодексу України була вислухана в судовому засіданні думка дитини, ОСОБА_4 , який пояснював, що батька майже 10 років не бачив, той не цікавиться його долею, дитина не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи, що викладені в позовній заяві доводи сторони позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, беручи до уваги тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтересами дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, оскільки таке рішення відповідатиме інтересу малолітнього ОСОБА_4 .

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються такі відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа - Служба у справах дітей комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, буд.49: .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справ.

Суддя Є.С. Боєв

30.08.23