11.09.2023 Єдиний унікальний номер 205/9072/23
Провадження № 2-н/205/532/23
У Х В А Л А

11 вересня 2023 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Костромітіна О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 01.10.2022 року в розмірі 47896,25 гривень, 3% річних у розмірі 136,59 гривень, 29,10 гривень - інфляційних витрат, а також судовий збір у розмірі 268,40 гривень.

Вивчивши зміст заяви, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності чітко врегульований ст. 261 ЦК України.

Відповідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд з такою вимогою.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданого розрахунку заборгованості вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість за період з 01.01.2019 року по 01.10.2022 року, а із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся лише 31.08.2023 року.

Тобто, з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, а тому дані вимоги заявника не можуть бути розглянуті в порядку наказного провадження.

Таким чином, із поданих до заяви документів, вбачається пропуск заявником строку позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за вищевказаний період, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст.163,165,166 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О.Костромітіна