Провадження № 2/752/5160/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.07.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Ящука Д.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 12.04.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №200. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2022 року сімейні відносини фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства та немає спільного сімейного бюджету. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю, сімейні обов`язки.

Вказала, що на даний момент сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, шлюб існує формально. Позивач переконана, що примирення сторін неможливе, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Зазначила, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, спору про її місце проживання між подружжям немає. У зв`язку із зазначеним позивач просить розірвати укладений з відповідачем шлюб.

Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 26.05.2023 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, із заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження не звертались.

На підставі положень статей 274-279 ЦПК України та з урахуванням відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На момент розгляду справи відповідач подав до суду відзив, у якому визнав позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечує. Вважає за доцільне розірвати укладений між сторонами шлюб. Просив не надавати сторонам строк для примирення. Вказав, що спору про проживання дитини між сторонами немає.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 квітня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 200, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.04.2011 (а.с. 20).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Як визначено у ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом установлено, що сторони з січня 2022 року окремо проживають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом, втратили почуття взаємної любові та поваги.

Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально.

Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено.

Ані позивач, ані відповідач не бажають примиритися та не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягай повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, суд уважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Примирення сторони не бажають.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 квітня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 200 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя