ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7004/23 Справа № 188/117/23 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О.М. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 188/117/23

Номер провадження 22-ц/803/7004/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2023 року головуючого судді Курочкіної О.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» (далі - ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН») про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого.

Позов мотивований тим, що 24 січня 2021 року близько 07 год. 37 хв. в Луганській області Сєвєродонецькому районі в м. Лисичанськ відбулася дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки LADA GRANTA 2190 р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_3 від отриманих травм померла.

За фактом ДТП Слідче управління ГУНП в Луганській області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032.

Станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, триває.

Вищевказані обставини підтверджуються: копіями витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, висновком експерта № СЕ-19/113-21/8280-ІТ, висновком експерта №33, повідомленням про підозру ОСОБА_4 та свідоцтвом про смерть потерпілої.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, донька потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , зазнала шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Згідно пункту 21.1. статті 21 Закону № 1961-ІV: «З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності/ укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування».

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки LADA GRANTA 2190 р.н. НОМЕР_1 була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AP947889.

Відповідно до статті 22 Закону № 1961TV: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 1961-ІV: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування».

Керуючись вищевказаними положеннями Закону № 1961-IV, 25.01.2022 року представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом № 1961-IV, із заявами на виплату страхового відшкодування .

Серед заявлених позивачем до відшкодування вимоги:- 72 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п 27.3. ст.27 Закону N« 1961-IV; - 34 330,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання, встановленої п 27.4. ст.27 Закону №1961-IV; - 34 200,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника, встановленої п 27.4. ст.27 Закону № 1961-IV;

Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону № 1961-IV: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: 1) у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; 2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)».

На час звернення до суду жодного рішення відповідачем прийнято не було.

З урахуванням викладеного просила стягнути з ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» на її користь: - 72 000 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю потерпілого; - НОМЕР_2 грн страхового відшкодування витрат на поховання; 34200 грн страхового відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника; - 21 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди в розмірі 140 530 грн, яка складається з наступного: -72 000 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого; -34 330 грн страхового відшкодування витрат на поховання; -34 200 грн страхового відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» судовий збір в розмірі 2 684 грн на користь держави.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 21 000 грн.

В апеляційній скарзі ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 34 200 грн страхового відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника та 21 000 грн судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвоката відмовити, посилаючись на недоведеність обставин по справі, які суд визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги, щодо витрат на спорудження пам`ятника, зокрема зазначено, що долучений до позову рахунок 1 від 26 січня 2022 року не є розрахунковим документом та не підтверджує факт понесення позивачем витрат на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 34 200 грн, тому в цій частині вимоги є необґрунтованими та недоведеними належними та допустимими доказами. Звернуто увагу суду апеляційної інстанції, що копії товарних чеків від 27 січня 2021 року та договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 27 січня 2021 року підтверджують факт понесення позивачем витрат на поховання на суму 34 330 грн, що відповідачем не оспорювалося. Однак, жодні розрахункові документи, товарні чеки тощо, які б підтверджували понесення позивачем витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 34 200 грн у матеріалах справи відсутні.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, зокрема зазначено, що судом першої інстанції не прийнято до уваги відображені у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що на думку скаржника є підставою для скасування рішення в цій частині. Відповідач вважає вказану суму завищеною, оскільки, по-перше, послуга щодо правового аналізу наявних доказів (документів) по справі не потребує великої кількості часу, оскільки обсяг доказів наданий сторонами, не є значним; по-друге, час наведений адвокатом щодо опрацювання законодавчої бази, формування правової позиції, аналіз судової практики є значно завищеним, оскільки спори щодо відшкодування шкоди, завданої в наслідок ДТП є розповсюдженою категорією справ, подібні правовідносини не вимагають опрацювання значного обсягу нормативно-правового матеріалу та формування нестандартної правової позиції. Зауважено, що адвокат Стефківський В.І. спеціалізується на вказаній категорії справ, що підтверджується витягом з сайту Судової влади України; по-третє, попередньо зазначені послуги є складовими послуги щодо написання, підготовки, копіювання та надсилання заяви з додатками в суд, тому, заявлений адвокатом в 5 годин час є безпідставно завищеним, враховуючи, що всі підготовчі дії були виконані адвокатом попередньо та заявляються, як окремі послуги. На думку скаржника, справедливий та співмірний розмір витрат на правничу допомогу не може перевищувати 3000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, як малозначна.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду оскаржене лише в частині стягнення страхового відшкодування на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 34 200 грн та стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 21 000 грн, тому апеляційним судом рішення суду першої інстанції в іншій частині не переглядається.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що свідоцтвом про смерть підтверджується факт смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до наданих доказів цивільна правова відповідальність водія транспортного засобу НОМЕР_1 LADA GRANTA 2190 на час скоєння ДТП була забезпечена Полісом №АР947889 страховою компанією ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН».

ОСОБА_1 25 січня 2022 року, 04 лютого 2022 року було подано до відповідача заяви на виплату страхового відшкодування.

Рахунком від 26 січня 2021 року, товарними чеками від 27 січня 2021 року підтверджуються витрати позивача на поховання в розмірі 34 330 грн та 34200 грн на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника, зазначені товарні чеки засвідчено печаткою ФОП.

Свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП та свідоцтвом платника єдиного податку сер А №147025 підтверджується, що послуги надані ФОП.

Договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 27 січня 2021 року оформлений належним чином і підтверджує зазначені витрати.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення 34 200 грн страхового відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог та належність наданих доказів на підтвердження вказаних вимог.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до абзацу 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно пункту 27.4. статті 27 Закону України № 1961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Судом встановлено, що Рахунком № 1 від 26 січня 2022 року (а.с. 41) підтверджено розмір понесених витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 34 200 грн. Вказаний рахунок засвідчений печаткою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40 звр).

Доводи апеляційної скарги про те, що Рахунок 1 від 26 січня 2022 року не є розрахунковим документом та не підтверджує факт понесення позивачем витрат на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 34 200 грн, тому в цій частині вимоги є необґрунтованими та недоведеними належними та допустимими доказами, апеляційний суд відхиляє, з огляду на наступне.

Приписами статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції Закону чинного станом на 26 січня 2022 року) передбачалось, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Пунктами 2, 15 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» регламентувалось, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: - надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти); - надавати в паперовій та/або електронній формі покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший розрахунковий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним законом, але не може бути підставою для застосування до порушника адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань оподаткування.

Як убачається зі змісту пункту 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) платниками єдиного податку (фізичними особами - підприємцями), які не застосовують реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій відповідно до Податкового кодексу України (пункт 6 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Отже, враховуючи наведені вище норми законодавства, апеляційний суд вважає, що законодавчо чітко визначено випадки звільнення продавця від обов`язкового надання покупцеві складених за встановленою формою фіскальних чеків, надрукованих реєстратором розрахункових операцій (РРО) або розрахункових квитанцій, у тому числі заповнених уручну. Оформлення розрахункових операцій без використання товарних чеків у випадках, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (звільнення від застосування РРО), є правомірним.

Якщо форма та зміст розрахункових документів, надання яких покупцю є обов`язковим, передбачені Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затверджених наказом Мінфіну України від 21 січня 2016 № 13, то типова форма та зміст такого розрахункового документа законодавчо досі не визначена, а відтак суб`єкти господарювання можуть видавати розрахунковий документ довільної форми.

За таких обставин, підстави для відмови у стягненні страхового відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 34 200 грн, у зв`язку з їх не доведеністю за допомогою належних та допустимих засобів доказування, відсутні.

Доводи апеляційної скарги у вказаній частині висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

Якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідно до приписів ст.375 ЦПК України підстави для його скасування або зміни відсутні.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, отже, підстав для скасування рішення в частині стягнення страхового відшкодування на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 34 200 грн не вбачається.

Щодо оскарження рішення в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 21 000 грн, апеляційний суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката, суд першої інстанції виходив зі складності справи, виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та надання послуг, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціни позову, значенням справи для сторони, прийнявши до уваги договір про надання правової допомоги № Ж2 від 14 січня 2021 року, додаток до договору про надання правової допомоги та детальний розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги, та дійшов до висновку про стягнення з відповідача коштів на правничу допомогу в розмірі 21 000 грн.

З такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись в повній мірі, з огляду на наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони.

Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд апеляційної інстанції відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції, які позивач очікує понести у розмірі 21 000 грн.

До позову надано: - копію ордеру серії ВС № 1182997 від 27 січня 2023 року на надання правничої (правової) допомоги на підставі договору № Ж2 від 14 січня 2022 року ОСОБА_1 адвокатом Стефківським В.І, виданий адвокатським об`єднанням Адвокатське об`єднання «Автопоміч України» (а.с. 8,46); - копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж2 від 14 січня 2022 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Автопоміч України» та ОСОБА_1 (а.с. 47-48); - копію додатку до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж2 від 14 січня 2022 року від 14 листопада 2022 року, укладеним між Адвокатським об`єднанням «Автопоміч України» та ОСОБА_1 , згідно з яким, плата за надані Адвокатським об`єднанням послуги на виконання Договору про надання правової допомоги становить 3000 (три тисячі) грн. за 1 (одну) годину роботи (а.с. 45); - копію детального розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги від 25 січня 2023 року, згідно з яким розрахунок складений про те, що на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж2 від 14 січня 2022 року Адвокатське об`єднання «Автопоміч України» надало ОСОБА_1 правничу допомогу, обумовлену договором щодо захисту інтересів ОСОБА_1 шляхом підготовки та подання позовної заяви до ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» про відшкодування шкоди, заподіяною смертю фізичної особи, у наступному обсязі: 1.Правовий аналіз наявних доказів (документів) по справі вартість однієї години 3000, кількість витрачених годин 1, вартість 3 000; 2.1. Опрацювання законодавчої бази, що регулюють відносини між позивачем та відповідачем. 2.2. Формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії., 2.3. Аналіз судової практики вартість однієї години 3000, кількість витрачених годин 1, вартість 3 000; 3. Написання, підготовка, копіювання та надсилання позовної заяви з додатками в суд (в т.ч. сторонам) вартість однієї години 3000, кількість витрачених годин 5, вартість 15 000. Всього : кількість витрачених годин 7, вартість 21 000 (а.с. 49).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, однак невірно визначився з їх розміром.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, обсягу підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, з урахуванням доводів апеляційної скарги щодо зменшення заявлених витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч ) грн.

В частині стягнення страхового відшкодування на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 34 200 грн - рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: