Справа № 166/856/23
Провадження № 2/166/164/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 вересня 2023 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Фазан О. З.,

за участі секретаря судового засідання Приймачук О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович,приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у липні 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача ТзОВ «Юридична компанія «ДІЯ -АКТИВ»,треті особи,які незаявляють самостійних вимог щодо предмета спору,на стороні відповідача:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С., про визнання таким , що не підлягає виконанню виконавчого напису від 15.09.2021 року, вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Юридична компанія «ДІЯ -АКТИВ» грошові кошти в розмірі 14140 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у червні 2023 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження № 67231341 від 22.10.2021 року .

Підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява відповідача про примусове виконання рішення,а саме виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О..

Позивач вважає, що при вчиненні вищевказаного виконавчого напису , нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог відповідача, не з`ясував дійсного розміру заборгованості, не з`ясував чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту , та вчинив виконавчі написи в порушення вимог ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та р. 3.1 Глави 16 Інструкції про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.1 Переліку документів , за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку , на підставі написів нотаріусів , що є підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підляга.ть виконанню.

Стверджує, що на момент вчинення приватним нотаріусом Бригідою В. О. виконавчого напису у нього не існувало безспірної заборгованості перед стягувачем.

З огляду на наведене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості на загальну суму 14140 грн, стягнути на його користь судовий збір.

Ухвалою судді Ратнівського районного суду Волинської області від 24 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі.

Представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення .

Представник відповідача не з`явився,відзив на позовну заяву не надіслав,про відкладення справи не клопотав.

Треті особи,які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С. С. не з`явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 06.09 2023 постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення у справі.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов задовольнити.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору, що виник між сторонами, є виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 27137 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» заборгованості у розмірі 14140 грн за період з 08.02.220 по 06.08.2021 , в тому числі прострочена заборгованість - 9500 грн , прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3990 грн (а.с.12).

Судом встановлено, що 22 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. у межах виконавчого провадження № 67231341 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису 27137, вчиненого 15.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № UP0328409 від 16.01.2020 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю " юридична компанія "Дія Актив"( стягувач) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» заборгованість у розмірі 14140 грн, в тому числі прострочена заборгованість - 9500 грн , прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3990 грн(а.с.7-8).

З договору кредитної лінії № № UP0328409 від 16.01.2020 року та додаткових угод слідує, що позивач уклав кредитний договір з ТОВ "Укрпозика" , , що відповідає юридичній адресі відповідача у справі ( а. с. 10-11), який нотаріально не посвідчувався.

Відповідно достатті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої ст.1 Закону України «Про нотаріат»,нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Частиною 1статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій,шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.Тобто, в даному випадку, суд повинен перевірити доводи боржника та встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Так, згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

З урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій, сама по собі процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає у подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, нотаріус при вчиненні такого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, та вимогу щодо права вчинення виконавчого напису лише на кредитному договорі, який посвідчений нотаріально. З наведених мотивів суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 263 - 265, 280 -182 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» заборгованості у розмірі 14140 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення,.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники у справі:

позивач: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

відповідач: товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ»,місцезнаходження:03035 м.Київ, вул.Сурікова,3-А, ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження:02068 м. Київ,вул.Григоренка, 15);

приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, місцезнаходження:43000,м.Луцьк,вул.Прогресу,7,оф.9.

Суддя О. З. Фазан