Справа № 716/898/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2023 року місто Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Барабащук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
05.06.2023 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача, про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач є колишнім власником вищевказаного будинку, але до теперішнього часу в ньому зареєстрований. Самостійно знятися з реєстрації відповідач не може, оскільки тривалий час перебуває за межами України.
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13.06.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.06.2023 року підготовче судове засідання у даній цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд справи.
В судовому засіданні призначеному на 10.08.2023 року позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, відзив на позов не подав.
За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України, на що позивачка надала згоду.
При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 07.05.2018 року між ОСОБА_2 , з одного боку, та ОСОБА_3 , з іншого, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.05.2018 року (а.с.13-18).
А отже, позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , а відповідач - колишнім власником.
Водночас, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 від 26.05.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає (а.с.7).
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не будучи ані власником житлового будинку АДРЕСА_1 , ані членом родини ОСОБА_3 продовжує бути зареєстрований у вказаному домоволодінні.
За змістом ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Водночас, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Допитом свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, ОСОБА_2 вже протягом тривалого часу, а саме ще до продажу житлового будинку ОСОБА_3 перестав проживати по АДРЕСА_1 , оскільки виїхав за межі України.
Враховуючи викладене, з метою захисту прав власника домоволодіння, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_3 у зв`язку з його обґрунтованістю, та ухвалює рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 ..
Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 7, 12, 13, 19, 76-82, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя О.Є. Вайновська