КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/2962/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 вересня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року, ухвалене у складі судді Луценка О.М. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення грошових коштів, просила стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на свою користь грошові кошти в розмірі 68192,81 грн., в тому числі 68176 грн., сплачених позивачем 31 грудня 2021 року, та 16,81 грн. - 3 % річних, витрати на правничу допомогу та судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що між сторонами в даній справі було укладено 31 грудня 2021 року договір № 1279Р/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт», предметом якого є (п. 2.1) надання пацієнту кваліфікованої медичної допомоги, що полягає у веденні пологів пацієнта, на суму (п. 8.1) 68176 грн., з п`ятьма додатками до договору. Позивачем перераховано на користь відповідача грошові кошти в розмірі 68176 грн.

Згідно п. 11.2 договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та з врахуванням вимог п. 8.4 (виконання обумовленої договором оплати) і діє до остаточного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Згідно з п. 10.1 дія договору може бути достроково припинена в таких випадках, зокрема, як у разі розірвання договору до закінчення терміну його дії за ініціативою пацієнта або медичного закладу, а також внаслідок медичних показань, що свідчать про недоцільність або неможливість надання подальшої медичної допомоги, в цьому разі пацієнту протягом 5 робочих днів з моменту розірвання/припинення договору повертається сплачена за даним договором сума вартості медичної допомоги, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. Також дія договору припиняється у разі, якщо неможливість виконати договір медичним закладом виникла з вини пацієнта (пацієнт провів пологи в іншому лікувальному закладі або місці). В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума, за вирахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

Звертаючись з цим позовом, ОСОБА_1 визначала, що згідно з п. 10.1 договору термін його дії сплив щонайменше з підстав, що надання подальшої медичної допомоги, надання якої передбачено договором, є неможливим, так як пацієнт провів пологи в іншому лікувальному закладі. Народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Таким чином, послуг за договором на суму 68176 грн. не було надано, про що свідчить і відсутність підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг чи будь-якого іншого документу між сторонами. Так як договір припинив свою дію, відпала підстава, з якої було сплачено кошти.

Підкреслювала, що разом з дитиною була вимушена полишити своє постійне місце проживання в зв`язку зі збройною агресією проти України, житло зазнало руйнувань внаслідок обстрілів. Позивач та її дитина перебувають на обліку як внутрішньопереміщені особи. Відповідачем чотири рази було відмовлено позивачу в госпіталізації у період з 24 лютого 2022 року по 04 березня 2022 року, відмовлено у наданні за викликом швидкої допомоги, не надано будь-яких консультацій по порядку дій в умовах потреби пацієнта у госпіталізації і народження дитини. Жодні посилання відповідача на надання допомоги військовим як на підставу неповернення коштів не можуть розглядатись судом з огляду на дійсне ставлення відповідача до його зобов`язань, в тому числі до грошових.

Вказувала, що в зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання має право на стягнення 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 04 березня 2023 року по 06 березня 2023 року, тобто починаючи від спливу 5 робочих днів та 7 календарних днів з дати отримання відповідачем досудової вимоги.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 частково задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором від 31 грудня 2021 року № 1279Р/12/2021 про надання медичної допомоги (ведення пологів) в розмірі 67476 грн., витрати на правничу допомогу 6200 грн., а також судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Відповідач ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Посилався на те, що позивачем було сплачено вартість договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) у розмірі 68176 грн., що складається з основної суми договору - вартість із 9 % знижкою складає 67476 грн., та страхового платежу «Безпечні пологи стандартна», Програма 1 - вартість 700 грн. Згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби від 31 грудня 2021 року, сплачена позивачем сума в розмірі 700 грн. була сплачена на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Наголошував, що надати послуги ТОВ «Лелека» не мало фізичної можливості, так як позивач пологи в товаристві не проводила. Наводив пункт 9 договору, яким передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором. Однак відповідно до п. 6.4 публічного договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання стало наслідком дії обставин непереборної сили, до яких сторони віднесли війну і воєнні дії. Пунктом 6.5 публічного договору передбачено, що належним підтвердженням факту настання та строку дії форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України.

Вказував, що введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року і його продовження до сьогодення стало обставиною непереборної сили для відповідача і таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень у результаті проведення активних бойових дій. З березня 2022 року відповідач вимушено призупинило роботу у Пуща-Водиці та не приймало пацієнтів до 01 вересня 2022 року включно. 06 березня 2022 року відповідач на своїй сторінці у Facebook та Instagram повідомило про зупинення прийому пацієнтів у Пуща-Водиці в зв`язку з активними військовими діями біля пологового будинку, який не приймав пацієнтів до 01 вересня 2022 року.

Разом із тим, розгляд даної справи (в суді першої інстанції) не відноситься до категорії складних та через повномасштабне вторгнення приміщення ТОВ «Лелека» за адресою вул. Квітки Цісик, 56 зазнало значних пошкоджень, потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану, через що у ТОВ «Лелека» виникло скрутне становище, що і спричинило несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів.

З огляду на дію воєнного стану на території України та дію форс-мажорних обставин на весь період воєнного стану, про що безпосередньо вказано у листі ТПП України, що зобов`язання сторін продовжуються на цей період, та відповідно у особи, перед якою це зобов`язання має бути виконано (позивач), ще не виникло порушене право, та відповідно відсутні підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Таким чином, ТОВ «Лелека» не вбачало підстав для задоволення вимог позивача саме з огляду на передчасність її звернення до суду в зв`язку з відсутністю порушеного у позивача права з огляду на дію форс-мажорних обставин на території України.

Від позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення - без змін, стягнути з відповідача на користь позивача суму 2800 грн. на правничу (правову) допомогу за складання відзиву на апеляційну скаргу.

Наголошувала, що сплачені нею грошові кошти набули статусу безпідставних та підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України. В питанні повернення грошових коштів у даній справі немає значення, з вини якої саме сторони взаємовідносин не відбулось надання послуг, так як сплачені грошові кошти не забезпечують будь-яких зобов`язань і правило відносно «притримання завдатку чи повернення подвійної суми завдатку» не застосовується. Саме неповернення коштів зумовило потребу для позивача звернутись за захистом порушеного права, понести задля цього додаткові затрати, в тому числі на правову допомогу в розмірі 6200 грн., стягнення яких було задоволено судом першої інстанції.

Вказувала, що в зв`язку з початком війни відповідачем було 4 рази відмовлено позивачу в госпіталізації в період з 24 лютого по 04 березня 2022 року, відмовлено у наданні за викликом швидкої допомоги, не надано будь-яких консультацій по порядку дій в умовах потреби пацієнта у госпіталізації та народженні дитини, і позивач народжувала дитину в іншому лікувальному закладі. З огляду на ці факти, неповернення відповідачем грошових коштів, які є її власністю і у яких позивач особливо має потребу в зв`язку з воєнними діями, є грубим порушенням прав позивача.

Щодо обставин форс-мажору і їх впливу на зобов`язання відповідача повернути позивачу грошові кошти, зазначала, що відповідач зобов`язаний був надати не лише сертифікат про форс-мажорні обставини, а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язання саме по поверненню коштів, зокрема внаслідок повної відсутності діяльності та коштів на рахунках, пояснити використання отриманого від позивача авансу за послуги, які не надані, та правомірність використання коштів позивача на інші цілі, ніж надання послуг, за які відповідні кошти сплачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, суд першої інстанції виходив із того, що 31 грудня 2021 року між сторонами було укладено договір про надання медичних послуг, сплачений позивачем в повному обсязі, в якому визначено вартість медичних послуг в загальному розмірі 68176 грн., крім того, з огляду на укладення договору позивачем договору добровільного медичного страхування в день укладання договору про надання медичної допомоги позивачем крім вартості медичних послуг було сплачено страховий платіж в розмірі 700 грн., таким чином, загальний розмір ненаданих позивачу послуг, який підлягає стягненню з відповідача, обраховується в розмірі: 68176 грн. (загальна вартість договору) - 67476 грн. (вартість наданих послуг) - 700 грн. (сплачений страховий платіж); судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору з надання медичних послуг і сплачені позивачем кошти не повернув. При цьому п. 10.1 договору передбачено припинення договору у разі неможливості його виконання, зокрема, проведенням пологів в іншому закладі. В такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 31 грудня 2021 року ОСОБА_1 та ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» уклали договір № 1279Р/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт», за умовами п. 2.1, 2.4 якого медичний заклад приймає на себе зобов`язання надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів, прийнятих в медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього, а пацієнт зобов`язується прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначеним даним договором. Медична допомога за даним договором надається за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 16 - 21). Згідно п. 8.1, 8.4 договору, вартість послуг, наданих за цим договором, становить 68176 грн. та сплачується пацієнтом одноразово у формі 100 % передплати у день підписання договору.

Згідно п. 3.1 договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу в межах цього договору.

Пунктами 9.1 - 9.5 договору передбачена відповідальність сторін. Зокрема, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та умовами цього договору. Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим договором. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії.

Згідно п. 9.5 договору сторона, яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору, повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.

Згідно п. 11.2 договору, цей договір набирає чинність з моменту підписання сторонами із врахуванням вимог п. 8.4 договору і діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Згідно п. 10.1 договору дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу, шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу, із зазначенням причин розірвання договору. В цьому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення від пацієнта, при цьому пацієнту, на його письмову вимогу, повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. Дія цього договору припиняється також у разі, якщо неможливість виконати договір медичним закладом виникла з вини пацієнта (пацієнт провів пологи в іншому лікувальному закладі або місці). В такому випадку пацієнту, на його вимогу, повертається сплачена сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

На а. с. 30 наявна копія рахунку-фактури № 69709 від 31 грудня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 сплачено на користь ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» послуги у вигляді: родопоміч через природні родові шляхи при одноплідній вагітності, палата «Комфорт» (1) (Програма 1), вартістю 30885 грн., родопоміч через природні родові шляхи при одноплідній вагітності, палата «Комфорт» (2) (Програма 1), вартістю 30885 грн., родопоміч через природні родові шляхи при одноплідній вагітності, палата «Комфорт» (Програма 1), вартістю 5706 грн., страховий платіж «Безпечні пологи стандартна», Програма 1, вартістю 700 грн., всього на суму 68176 грн. з урахуванням знижки.

На а. с. 31 знаходиться копія свідоцтва про народження, видане Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області 26 березня 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 народжено дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ.

На а. с. 13 знаходяться довідки від 08 березня 2022 року про взяття на облік ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як внутрішньо переміщених осіб, фактичне місце перебування - АДРЕСА_2 .

На а. с. 32 знаходиться роздруківка з веб-сайту ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА», згідно якої з 15 по 30 квітня 2022 року з користувачами мав індивідуально зв`язатися співробітник «ЛЕЛЕКИ» для врегулювання питання щодо повернення коштів незалежно від дії форс-мажорних обставин.

На а. с. 33 - 37 знаходиться копія електронного листування ОСОБА_5 з ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» з березня по липень 2022 року, в якому стороною позивача повідомлено про відшкодування коштів по договору № 1279Р/2021 від 31 грудня 2021 року в зв`язку з невиконанням з боку пологового будинку своїх обов`язків перед клієнтом; повідомлено, що з моменту початку воєнних дій в Україні з боку закладу медичних послуг надано не було, а також чотири рази відмовлено в госпіталізації і надання медичної допомоги (прийняття пологів) в період з 24 лютого по 04 березня, коли пологовий будинок приймав у штатному режимі. 25 березня 2022 року та 27 червня 2022 року клінікою підтверджено прийняття запиту і запропоновано очікувати дзвінка менеджера фінансового відділу.

На а. с. 68 знаходиться копія роздруківки публікації ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» на сторінці інтернет від 06 березня 2022 року про тимчасове зупинення прийому всіх пацієнтів в зв`язку з воєнними діями.

На а. с. 58 знаходиться копія листа ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 про те, що ТПП України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Крім того, 24 лютого 2023 року ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» отримав від ОСОБА_1 досудову вимогу про повернення протягом 7 робочих днів з моменту одержання досудової вимоги грошових коштів в розмірі 68176 грн. (а. с. 40).

На а. с. 69 знаходиться копія листа народного депутата України Я.Зінкевич від 07 квітня 2022 року компетентним органам про те, що враховуючи стан війни і гостру необхідність надання військової допомоги військовослужбовцям, керуючись ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України», інформує, що з 24 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року приватний медичний заклад «ЛЕЛЕКА» за адресою м. Київ вул. Квітки Цісик, 56 використовувався в якості стабілізаційного пункту - точки надання першої медичної і лікарської допомоги силам оборони та місцевому населенню.

На а. с. 70 знаходиться копія подяки, виданої адміністрації пологового будинку «ЛЕЛЕКА» у м. Пуща-Водиця командиром 72 окремої механізованої бригади ім. Чорних Запорожців 09 квітня 2022 року за надання невідкладної медичної допомоги військовослужбовцям бригади в умовах ризику для життя в боях за столицю України.

На а. с. 71 знаходиться копія подяки, виданої 27 червня 2022 року міністром оборони України Зукіну В.Д. за значний особистий вклад в організацію та надання всебічної допомоги особовому складу військових частин і підрозділів ЗСУ, підтримання бойового духу захисників державного суверенітету та територіальної цілісності України, активну волонтерську діяльність.

На а. с. 72 знаходиться копія подяки ГУ ДСНС України м. Києва від 17 вересня 2022 року, виданої генеральному директору ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» Зукіну В.Д.

На а. с. 62 - 63 знаходиться копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000456, зареєстрованого 06 березня 2022 року, згідно короткого викладу обставин, 12 березня 2022 року під час обстрілу артилерією РФ пошкоджено пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» за адресою АДРЕСА_3 .

На а. с. 60 - 61 знаходяться копії фотографій зовнішнього вигляду пологового будинку зі слідами пошкоджень.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 509, 526 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610, 611, 617 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Встановивши, що оскільки умовами договору № 1279Р/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт») передбачено право позивача на розірвання договору (п. 10.1 договору) в односторонньому порядку, що тягне за собою припинення зобов`язань та повернення на вимогу пацієнта сплаченої ціни договору, та що позивач скористалась цим правом і її відмова від договору була прийнята відповідачем, а також ним було отримано досудову вимогу 24 лютого 2023 року, однак вимога про повернення сплачених коштів ним виконана не була, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про стягнення цих коштів на користь позивача з відповідача в розмірі 67476 грн.

Апеляційний суд приймає до уваги, що позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові в частині стягнення страхового платежу та 3 % річних не оскаржене.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що згідно договору добровільного страхування на випадок хвороби № 7619/999/318/210003501 від 31 грудня 2021 року сплачена позивачем сума в розмірі 700 грн. була сплачена на користь страховика ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки вказана сума судом першої інстанції була врахована в рішенні і не стягувалася з відповідача на користь позивача.

Є неспроможними та відхиляються апеляційним судом посилання відповідача в апеляційній скарзі на пункти договору, якими передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором.

Крім того, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача в апеляційній скарзі, що відповідач не мав фізичної можливості надати послуги про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, так як позивач у ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» пологи не проводила.

Апеляційний суд враховує, що право відмовитися від укладення основного договору та повернення сплачених за договором коштів, яке передбачене п. 10.1 цього договору, не ставиться в залежність від фізичної можливості чи неможливості медичного закладу надати відповідні послуги, а є безумовним.

Апеляційний суд приймає до уваги, що розрахунок суми, стягнутої судом першої інстанції, відповідачем не спростовувався і зустрічного розрахунку не надавалося, а заперечення апеляційної скарги зводяться до того, що з огляду на положення п. 9.4 договору № 1279Р/12/2021, згідно якого війну та воєнні дії сторонами віднесено до форс-мажорних обставин, встановлення воєнного стану на території України та дію форс-мажорних обставин на весь період воєнного стану, про що безпосередньо вказано у листі ТПП України, звернення позивача до суду є передчасним в зв`язку з продовженням зобов`язань сторін на час дії форс-мажорних обставин та відсутністю порушеного права.

Такі доводи є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Дійсно, Торгово-промислова палата України (далі - ТТП України) у своєму листі від 28 лютого 2022 вказала, що: «…засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Разом із тим, ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

Стаття 617 ЦК України звільняє від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо воно стало саме наслідком форс-мажору. Однак, сам по собі воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 березня 2023 року в справі № 922/1093/22).

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не надано відповідних документів ТПП України щодо виникнення обставин непереборної сили та унеможливлення виконання внаслідок непереборної сили саме зобов`язання за укладеним сторонами договорами у вигляді повернення грошових коштів пацієнту після їх розірвання/відмови від укладення основного договору.

Крім того, відповідач посилається на загальний офіційний лист ТПП України від 28 лютого 2022 року та Закон України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», як на підставу настання форс-мажорних обставин, наслідком яких продовжується термін виконання зобов`язань.

Втім, частиною першою статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом 7 днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Також, форс-мажорне застереження у пункті 9.5 договору № 1279Р/12/2021 містить вимогу про належне підтвердження настання для сторони форс-мажорних обставин.

Належним підтвердженням відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» є сертифікат ТПП України про настання форс-мажорних обставин, який в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, оскільки лист ТПП України не є сертифікатом у розумінні наведеного положення Закону, та разом з тим, не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги про передчасність звернення позивача до суду та відсутність у неї порушеного права, а також щодо подовження зобов`язань сторін до закінчення дії форс-мажорних обставин.

У постанові Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 910/9258/20 суд послався на раніше сформульований у цілій низці своїх постанов висновок, відповідно до якого: засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на ТПП України та уповноважені нею регіональні ТПП; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання - саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору, отже, навіть у разі наявності сертифікату ТПП України про форс-мажор суд оцінюватиме цей доказ у сукупності з іншими.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 також зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Відповідач, вказуючи на те, що з березня 2022 року робота пологового будинку була вимушено припинена через російську агресію та введення воєнного стану на території України, не мотивує та не обґрунтовує, як саме вказані обставини вплинули на виконання обов`язку саме з повернення позивачу коштів за договором № 1279Р/12/2021. Посилання відповідача на значні пошкодження будівлі пологового будинку, що потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану, через що ТОВ «Лелека» опинилось у скрутному матеріальному становищі, не підтверджуються належними та допустимими доказами та відхиляються апеляційним судом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку відповідача, свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги по суті спору не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції вирішено заяву позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6200 грн., і доводи апеляційної скарги не містять аргументів, якими би спростовувалися в цій частині висновки суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2800 грн. на правничу допомогу, понесені нею за складання відзиву на апеляційну скаргу, розмір і факт надання яких підтверджено платіжною інструкцією від 06 червня 2023 року.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (м. Київ вул. Квітки Цісик 56 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2800 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.