Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023 смт Тиврів 145/1323/23

2/145/761/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Штотько А.А.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вони з відповідачкою по справі перебувають у шлюбі.

Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання дочка залишиться проживати з матір`ю.

Спору про майно між ними немає.

Спільне господарство не ведеться.

Сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Під час шлюбу між ними виникали сварки і непорозуміння через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення сімейних відносин. Більше одного року вони разом не проживають та не підтримують взагалі ніяких стосунків. Між ними відсутнє порозуміння, любов та повага.

За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Просить розірвати шлюб.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, відповідно до поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_1 позов визнала.

Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 10 лютого 2002 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3).

Вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою.

Шлюб фактично розпався. Сторони більше року шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 лютого 2002 року виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 7.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 14 вересня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.