ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2787/23

Провадження № 22-ц/4820/1406/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю апелянта та його представника,

представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2023 року, суддя Заворотна О.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,

встановив:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 грн. щомісячно, з моменту звернення з позовом до суду, а також стягнення на його користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказав, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.01.2020 року у справі №686/20714/19 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 02.08.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. В межах відкритого виконавчого провадження ним сплачуються аліменти на утримання дітей. Однак, з квітня 2022 року дочка Каміла постійно проживає з ним за адресою АДРЕСА_1 , він забезпечує дочку всім необхідним для її життя, навчання, розвитку та дозвілля. Незважаючи на це, з нього продовжуються відрахування аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання дочки ОСОБА_3 , яка з відповідачем не проживає, що, на думку позивача, є необґрунтованим.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.05.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Свою відмову суд мотивував тим, що відповідач, матір дитини, приймає участь в утриманні та вихованні дочки, при цьому позивачем не доведено факту проживання дитини з ним з квітня 2022 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів скарги зазначив, що суд першої інстанції не перевірив обставини справи та доводи, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Зауважив, що суд не врахував показання свідків та невірно надав оцінку дослідженим доказам, неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 послалася на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, пояснивши, що дочка ОСОБА_3 не проживає зі своїм батьком на постійній основі, а тільки гостює в нього, в той час як вона утримує дитину шляхом перерахування коштів на рахунок дочки.

В суді апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання якої в АДРЕСА_2 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.01.2020 року у справі №686/20714/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі по 1200 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 02.08.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В Другому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження ВП №61497982 з примусового виконання виконавчого листа №686/20714/19, виданого 14.02.2020 року на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 23.01.2020 року.

Згідно з довідкою-розрахунком від 29.01.2023 року №5879/25.24-27/3, заборгованість по сплаті аліментів станом на 19.01.2023 року в ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до листа Хмельницького НВО №28 №143/01-41 від 21.02.2023 року, на початку 2022-2023 навчального року, зі слів учениці 9-Г класу Хмельницького НВО №28 ОСОБА_5 , внесено відомості до класного журналу про її зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_3 , де проживає її матір.

В щоденнику учениці 9-Г класу ОСОБА_5 зазначено домашню адресу місця проживання батька, АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звертався із заявами до директора Хмельницького НВО №28 щодо відсутності дочки ОСОБА_3 на заняттях та із заявами щодо перебування дочки під час сигналу «Повітряна тривога».

У характеристиці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 9-Г класу Хмельницького НВО №28, зазначено, що за період з 2018 року матір приділяє належну увагу вихованню дочки, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори, батько протягом цього періоду не цікавився успішністю дитини в школі, не приходив до школи, не спілкувався з класним керівником з цього приводу до лютого 2023 року, на батьківських зборах був лише в квітні 2023 року.

Свідок ОСОБА_7 , яка є дружиною позивача ОСОБА_1 , пояснила, що Каміла постійно проживає з батьком через конфлікт з мамою, після якого дитина переїхала жити до батька.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в листопаді 2022 року спілкувався з внучкою ОСОБА_3 . На його думку, батьки дитини втратили контроль, з грудня 2022 року внучка інколи ночувала в батька, а з січня місяця 2023 року Каміла проживає з батьком, однак часто приходить до них в гості.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що проживає в одному будинку з сім`єю відповідачки, бачила періодично вдень та ввечері Камілу, яка йшла додому, інколи з подругою.

Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно зі статтею 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

У справі, що переглядається, суд, ухвалюючи рішення, не звернув уваги на доводи позивача про те, що спільна дитина сторін проживає з ним з моменту звернення з позовом до суду, тобто з січня 2023 року, тому існує необхідність звільнення його від обов`язку по сплаті аліментів та стягнення аліментів із матері (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №596/826/21-ц).

Враховуючи відсутність визначеного місця проживання дитини за законом або за рішенням суду, суд передчасно відмовив у задоволенні вимог позивача про звільнення від аліментів, мотивуючи своє рішення тим, що мати дитини приймає участь в її утриманні.

Колегія суддів зазначає, що нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина (постанова Верховного Суду від 28.06.2023 року у справі №760/4661/20).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, дочка сторін ОСОБА_6 , станом на день звернення до суду проживає з батьком за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться на його повному утриманні.

Враховуючи зміну обставин після ухвалення постанови Хмельницьким апеляційним судом 23.01.2020 року у справі №686/20714/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6 , остання з січня 2023 року проживає з батьком, саме з дати звернення до суду з відповідним позовом аліменти підлягають стягненню з матері на користь батька.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є здоровою особою працездатного віку.

Провівши оцінку доказів у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України, зважаючи на принцип пріоритету забезпечення інтересів дитини, колегія суддів вважає, що позивач обґрунтовано визначив розмір аліментів та можливість їх сплати відповідачем у такому ж розмірі, що раніше були присуджені до сплати з нього, тобто в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, що є справедливим, з урахуванням встановлених судом обставин справи.

Доводи відповідача щодо перерахування на утримання дочки ОСОБА_3 грошових коштів правових висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, невірно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи положення ст. 140 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 1610,40 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Звільнити з 27 січня 2023 року ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1200 грн. щомісячно, які стягуються на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року у справі №686/20714/19.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1200 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 січня 2023 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1610,40 коп. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова