Справа № 159/1594/23 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л.
Провадження № 22-ц/802/777/23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ковельської міської ради про стягнення сум внаслідок порушення грошового зобов`язання, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась 09 лютого 2023 року в суд з позовом до відповідача Виконавчого комітету Ковельської міської ради про стягнення сум внаслідок порушення грошового зобов`язання, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 лютого 2023 року звернулась до заступника міського голови Маленицької Н. Д., яка є головою комісії Виконавчого комітету Ковельської міської ради з формування пропозицій щодо потреби у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримки малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, і визначення дітей, яким буде придбано житло або призначено грошову компенсацію, з запитом щодо виконання рішення комісії від 01 жовтня 2021 року, викладеного у протоколі № 2, а саме, щодо рекомендації управлінню соціального захисту населення Виконавчого комітету Ковельської міської ради вивчити питання щодо виділення матеріальної допомоги позивачу, як дитині-сироті, та передбачення можливості внесення відповідних змін у Програмах на 2021-2022 бюджетні роки. Просила повідомити, чи виконано це рішення, а також просила роз`яснити, на кого покладався обов`язок повідомити її про зміну розміру належної їй грошової компенсації. Відповідач надіслав їй відповідь на цей запит, яку вона вважає формальною, образливою, принизливою, такою, що завдала їй моральної шкоди, яку вона визначає у 30 000 грн і просить стягнути вказану суму з відповідача. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 18 209,75 грн інфляційних втрат та 2904,80 грн трьох процентів річних, оскільки він своєчасно не виконав грошове зобов`язання з виплати їй грошової компенсації в сумі 387 306,50 грн на виконання постанови Волинського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у справі № 159/6937/22 за період з жовтня по грудень 2022 року.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2023 року позов задоволено частково, ухвалено стягнути з Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області в користь ОСОБА_1 15 259,94 грн інфляційних втрат та три проценти річних в сумі 2896,84 грн від заборгованої суми 387 306,50 грн за період з 01 жовтня 2022 року по 30 грудня 2022 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення. Вважає, що в задоволенні частини позовних вимог їй відмовлено безпідставно, рішення в цій частині не відповідає принципу законності. Висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи і спростовується постановою Волинського апеляційного суду від 05 травня 203 року у справі № 159/4409/22, у якій зазначено, що суд встановив, що звертаючись із позовом про зобов`язання відповідача зарахувати їй кошти у справі № 159/6937/21, вона не знала, що рішенням відповідача № 403 від 08 листопада 2021 року було затверджено компенсацію у збільшеному розмірі у зв`язку із зростанням опосередкованої вартості одного квадратного метра загальної площі житла у Волинській області. Про це вона дізналась лише у вересні 2022 року з листа Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Ковельської міської ради. Відповідач не надав жодних доказів про те, що їй, як позивачу, або суду під час розгляду справи № 159/6937/21 було повідомлено про ці обставини. Лист управління № 423/7.15 від 28 грудня 2021 року не є належним і допустимим доказом повідомлення їй про існування рішення виконкому № 403 від 08 листопада 2021 року і про проведення перерахунку грошової компенсації саме у зв`язку із збільшенням опосередкованої вартості одного квадратного метра загальної площі житла в області. Суд відмовив безпідставно у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог та прийняти постанову про задоволення її позовних вимог у цій частині.

У відзиві відповідача виконавчого комітету Ковельської міської ради на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 зазначено, що обов`язку щодо повідомлення позивача про зміну розміру грошової компенсації Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, не передбачено, а тому підстави для задоволення вимоги позивача про визнання дій неправомірними в цій частині відсутні. Відповідач заперечує проти вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність такої шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і діями відповідача. Суд першої інстанції зазначив, що відповідач неправильно зрозумів наміри позивача. Позивач неодноразово зверталась з питанням виплати грошової компенсації за рахунок міського бюджету, у тому числі через суд. Вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що питання про надання їй грошової компенсації для придбання житла як дитині-сироті могло бути вирішене ще у 2021 році. Вважає, що її морально травмують незаконними відмовами, створюючи стресові ситуації. Відповідач безпідставно зазначив у відзиві, що нею не подано жодного доказу на підтвердження наявності моральної шкоди та наявності причинного зв`язку між заподіяною шкодою і діями відповідача. Відповідь на запит від 08 лютого 2023 року є формальною відпискою, що є приниженням її людської гідності та свідчить про те, що вона позбавлена реальної можливості отримувати належну, вичерпну і достовірну інформацію щодо порушених нею проблем. Ніхто не займався питанням щодо отримання нею як дитиною-сиротою з урахуванням інвалідності з місцевого бюджету грошової компенсації для придбання житла, що створило для неї додаткову стресову ситуацію і завдало моральної шкоди, змусивши відчути ображу і приниження. Просить задовольнити апеляційну скаргу, адже саме суд у 2017 році зобов`язав відповідача надати їй житло і в 2022 році зобов`язав сплатити їй компенсацію за належне до отримання житло як дитині-сироті.

Від позивача ОСОБА_1 23 серпня 2023 року надійшли письмові пояснення у цій справі.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Відзив відповідача на апеляційну скаргу у цій справі надійшов 25 липня 2023 року. Будь-якого строку для подання сторонами додаткових пояснень щодо окремих питань у цій справі апеляційним судом не встановлювалося.

Колегія суддів додаткові письмові пояснення позивача у справі залишає без розгляду, оскільки вони подані позивачем (скаржником) поза межами строку для подання відповіді на відзив відповідача на апеляційну скаргу, та вважає такий процесуальний документ позивача штучним використанням підходу для доповнення апеляційної скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду справи.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується позивачем виключно у частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено судом першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що на звернення позивача ОСОБА_1 від 14 лютого 2023 року № K-223/1 про надання інформації (щодо повідомлення про зміну розміру грошової компенсації на придбання житла) виконавчий комітет Ковельської міської ради надав відповідь №1340/3.25/2-23 від 13 березня 2023 року, у якій вказав, що відсутні підстави для вивчення питання щодо виділення позивачу матеріальної допомоги.

Відповідь на запит направлена позивачу своєчасно. Відповідач описав у відповіді події і рішення, пов`язані з виплатою позивачці грошової компенсації, зазначивши, що підстави для вивчення питання щодо грошової компенсації відсутні, оскільки це питання вже вирішене судом.

Встановлено, що рішенням комісії виконавчого комітету Ковельської міської ради з формування пропозицій щодо потреби у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримки малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, і визначення дітей, яким буде придбано житло або призначено грошову компенсацію (протокол від 01 жовтня 2021 року № 2), рекомендовано вивчити питання щодо виділення Вам матеріальної допомоги як дитині-сироті.

Постановою Волинського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області зобов`язано перерахувати позивачу на рахунок з місцевого бюджету кошти в якості компенсації для придбання житла в розмірі 70% граничної вартості житла в сумі 387 306,50 грн.

Відповідно до пункту 17 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі: Порядку), затвердженого постановою КМУ від 26 травня 2021 року № 615, місцевий розпорядник/структурний підрозділ після отримання від особи реквізитів її спеціального рахунка перераховує на нього кошти в сумі, визначеній у рішенні місцевої комісії, про що повідомляє особі не пізніше ніж через три робочих дні з дати перерахування коштів на її спеціальний рахунок.

Позивачу 28 грудня 2021 року була перерахована грошова компенсація у сумі 171 794,1 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2805 від 24 грудня 2021 року.

На виконання пункту 17 Порядку, Управлінням соціального захисту населення листом від 28 грудня 2021 року № 423/7.15 надіслано повідомлення про зарахування коштів на спеціальних рахунок AT "Ощадбанк".

Зазначений лист направлений рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення, на якому міститься відмітка про отримання його позивачем 30 грудня 2021 року.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (частина 3 статті 15 Закону України "Про звернення громадян").

Згідно з частина 1, 2 статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу/підприємства, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган/підприємство вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику).

Право на відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю передбачене статтею 1167 ЦК України, відповідно до частини 1 якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації (ч. 2 ст. 23 ЦК України)

Верховний Суд в своїй постанові від 24 березня 2020 року по справі № 818/607/17 висловив правову позицію, відповідно до якої, порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним обов`язкам (ст. ст. 3, 19 Конституції) та завжди викликає в людини негативні емоції. Оцінка рівня негативних емоцій, що вказують на моральні страждання людини залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

Позивач мала право на отримання публічної інформації, однак Цивільним кодексом України встановлені межі здійснення цивільних, відповідно до яких не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.3 ст.13 ЦК).

Відповідь на запит позивача надана відповідачем виконавчим комітетом Ковельської міської ради в обсязі, що відповідає поставленим питанням.

Відмова у вивченні питання про виділення позивачу матеріальної допомоги як дитині-сироті обґрунтована викладом обставин, зазначених у відповіді на запит, що відповідають обставинам, установленим в судовому засіданні судом першої інстанції в частині вирішення судом питання про виплату на користь позивача грошової компенсації за належне їй до отримання житло як дитині-сироті.

Очікування від відповідача іншої відповіді, яку на думку позивача мав надати відповідач, не свідчить про неправильність, неповноту чи формальність відповіді відповідача на звернення позивача, а сама відповідь не містить у собі образливих формулювань.

Повідомлення про перерахування грошової компенсації надіслане відповідачем у встановлений п. 17 Порядку строк, що підтверджується матеріалами справи.

Підстав для визнання дій відповідача незаконними про неповідомлення позивача у триденний строк з дня перерахування коштів немає, оскільки таке повідомлення відбулося з дотриманням усіх встановлених щодо цього вимог, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.

Твердження позивача про те, що вона сприймає таку відповідь як таку, що принижує її людську гідність є необґрунтованим належними та допустимими доказами.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Зважаючи на те, що у жовтні 2022 року позивачу присуджено компенсацію, а у грудні 2022 року її перераховано, остання має право на стягнення індексації та трьох процентів річних саме за період прострочення виплати з жовтня по грудень 2022 року .

Суд першої інстанції правильно здійснив розрахунок сум, що підлягають стягненню, позивачем належність такого розрахунку не спростовано.

Позивач зобов`язана доводити обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог щодо визнання незаконними дій щодо невчасного повідомлення, дій щодо завдання їй моральної шкоди відповідачем, а також у частині стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин позивачем до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя

Судді