Справа № 286/3/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Овруцької міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і просить скасувати рішення 9 сесії VI скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №95 «Про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки у власність площею 0,1229 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 »; скасувати рішення 9 сесії VI скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №94 «Про передачу ОСОБА_4 земельної ділянки у власність площею 0,2021 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 »; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1229 га, кадастровий номер :01:001:0266, належної ОСОБА_3 (на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок від 24.03.2011, виготовленого ДП «Житомирський міський центр ДЗК»), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2021 га, кадастровий номер :01:001:0265, належної ОСОБА_4 (на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок від 24.03.2011, виготовленого ДП «Житомирський міський центр ДЗК»), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи тим, що вона є єдиним спадкоємцем на все нерухоме майно нині покійного батька ОСОБА_5 , а саме: літньої кухні та земельних ділянок, переданих у власність рішенням 2 сесії 11 скликання Зарічанської сільської ради від 24.03.1995, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,04 га для ведення особистого підсобного господарства. Спадкові земельні ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

На даний час, відповідно до рішення сесії Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області №57 від 29.11.2006 «Про найменування (перенайменування) вулиць та нумерації будинків» адреса колишнього домоволодіння: АДРЕСА_3 перейменовано в АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .

Після смерті батька її рідний брат ОСОБА_4 проігнорував з оформленням спадщини, проте право власності на земельну ділянку батька площею 0,2021 га, кадастровий номер :01:001:0265, 19.07.2016 оформив і користується.

Її мати ОСОБА_3 в установленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини після померлого чоловіка на її користь.

Житловий будинок, який знаходиться на спадковій землі, відповідно до ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 24.11.2005 у справі №2-358 про затвердження мирової угоди, розподілений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а літня кухня виділена ОСОБА_5 .

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.11.2019 у справі №286/2362/19 право власності на нежитлове приміщення літньої кухні в порядку спадкування за законом після смерті батька визнано за нею. На даний час виникла потреба перевести літню кухню з нежитлового приміщення у житлове, оскільки приміщення літньої кухні має окрему юридичну адресу АДРЕСА_3 , а для цього потрібна земельна ділянка під літню кухню для обслуговування житлового приміщення літньої кухні.

Проте, її мати та її брат користуються землею під належним їй приміщенням літньої кухні, так як оформили право власності на земельні ділянки площею 0,1229 га, кадастровий номер :01:001:0266 та площею 0,2021 га, кадастровий номер :01:001:0265.

Речове право на літню кухню зареєстровано на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 242. Речове право на спірну земельну ділянку відповідачами не було зареєстровано на неї не тільки протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації, тобто з 19.07.2016, а й по даний час.

Інформація кому належить земельна ділянка площею 0,1229 га та площею 0,2021, кадастрові номери :01:001:0266 та :01:001:0265 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інших реєстрах відсутня.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають кадастрові номери на земельні ділянки, як для обслуговування 1/2 частини житлового будинку кожен. ОСОБА_4 житловий будинок та земельна ділянка за призначенням не використовуються, оскільки остання вже тривалий час проживає у її літній кухні.

Отже, належне їй приміщення літньої кухні знаходиться на земельній ділянці з чужим кадастровим номером, вона не має можливості користуватися та розпоряджатися на власний розсуд належним їй майном. Вирішити спір мирно їм не вдається.

Відзивів на позовну заяву відповідачами не подано. Поряд з тим представником відповідача - Овруцької міської ради надано письмове пояснення щодо позову, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необгрунтованістю, посилаючись на те, що позивач не надав жодних відповідних доказів того, що рішення Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №95 порушує її права щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою або не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Таким чином, вимога позивача відносно скасування вказаного рішення є безпідставною, оскільки позивачем не зазначено жодної підстави для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою та не доведено належними та допустимими доказами порушення права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою, що належить їй внаслідок прийняття рішення Зарічанської сільської ради.

Відносно скасування державної реєстрації права власності зазначив, що державний реєстратор має право відмовити в державній реєстрації прав, якщо наявні підстави, визначені у Законі України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, підставою для відмови у державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Таким чином, прийняттю рішення державного реєстратора про реєстрацію права передує перевірка відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Задоволення ж вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно.

Відповідачем ОСОБА_4 подано заперечення на позовну заяву, в якому він просить відмовити в частині задоволенні позовних вимог до нього. При цьому, зазначив, що згідно ухвали суду від 24.11.2005 та на підставі добровільного розподілу йому належить кімната 10,8 кв. м, кімната 25,7 кв. м, та веранда 6,6 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . Рішенням 4 сесії 5 скликання Зарічанської сільської ради №57 було змінено юридичну адресу на АДРЕСА_2 . Рішенням сільської ради від 28.07.2011 йому було передано у власність земельну ділянку площею 0,2021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка, надана йому, погоджена батьками та сусідами. На час виділення землі батьки проживали разом і вели спільне господарство.

Відповідачем ОСОБА_3 також надано заперечення на позовну заяву, в якому остання зазначила, що позивач по питанню виділення земельної ділянки для обслуговування літньої кухні до неї не зверталася, і про те, що вона оформила літню кухню та претендує на частину земельної ділянки вона дізналася із позовної заяви. При цьому, вказала, що надає згоду про виділення частини земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності згідно державного акту серії ЯМ №089431.

Суд відмічає, що форма поданих відповідачами письмових пояснень, заперечень щодо позову не відповідає положенням ст. 178 ЦПК України.

Представником третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подано письмову пояснення щодо позову, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачка не надала жодного доказу, який підтверджує неможливість користування земельною ділянкою. Як вбачається з відомостей Державного земельного кадастру, право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0265 згідно державного акту належить ОСОБА_4 , а за кадастровим номером :01:001:0266 ОСОБА_3 . Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯМ №089431 та серії ЯМ №087676, видані 12.12.2011 і 13.12.2011 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно. На сьогоднішній день вищевказані державні акти є чинними, ніким не оспорюваними та ніким не скасованими, і саме вони є такими документами, що посвідчують право на земельні ділянки. Отже, підстави для скасування державної реєстрації вищевказаних земельних ділянок відсутні.

Крім того, представником третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пропущення строку позовної давності.

В судовому засіданні сторона позивача свої позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Овруцької міської ради та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а також представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

В минулих судових засіданнях представник відповідача Овруцької міської ради та відповідач ОСОБА_4 щодо задоволення позову заперечували. Поряд з тим ОСОБА_4 повідомляв, що мати не заперечує виділити позивачу земельну ділянку під літню кухню.

Вислухавши пояснення сторін, врахувавши письмове пояснення третьої особи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, в ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» законодавець закріпив, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Положеннями ч. 1 ст. 120 ЗК України, в свою чергу, закріплено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

В п. 7 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту стаття 16 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судом встановлено, що рішенням 2 сесії 2 скликання Зарічанської сільської ради народних депутатів Овруцького району Житомирської області від 24.03.1995 «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» було передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельні ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель розміром 0,25 га, а також для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,04 га, що підтверджується архівним витягом Овруцької районної державної адміністрації від 31.01.2019 №Н/50 (а. с. 20).

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 24.11.2005 по справі б/н було затверджено між сторонами по справі мирову угоду по розподілу між ними житлового будинку АДРЕСА_3 в часткову приватну власність на слідуючих умовах: ОСОБА_5 на праві власності належить літня кухня, вартістю 15 665 грн.; ОСОБА_4 кімната площею 10,8 кв. м, кімната площею 25, 7 кв. м, веранда площею 6,6 кв. м, кухня площею 13,3 кв. м, які являються частиною житлового будинку, а також господарські будівлі: сарай вартістю 2900 грн., гараж 1127 грн., погріб 12228 грн., туалет 241 грн., що становить 0,47 частки від загальної площі житлового будинку, а також ОСОБА_3 кімната площею 7,5 кв. м., веранда площею 12,7 кв. м. кухня площею 10,0 кв. м, коридор площею 4,3 кв. м, котельня площею 4,8 кв. м, коридор площею 11,4 кв. м, які являються частиною житлового будинку та ганок вартістю 340 грн., сарай вартістю 642 грн., навіс вартістю 648 грн., погріб вартістю 4063 грн., навіс Н-1 вартістю 223 грн., що становить 0,53 частки від загальної площі житлового будинку (а. с. 123-124).

Вказана ухвала суду набрала законної сили.

Витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради» № 10044757 та №10044636 від 09.03.2006 свідчать, що за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 , на підставі ухвали суду б/н від 24.11.2005 в частці 47/100 та 53/100 відповідно (а. с. 128-129).

З копії довідки виконавчого комітету Зарічанської сільської ради №443/10 від 22.12.2010 вбачається, що згідно рішення №57 4 сесії 5 скликання від 29.11.2006 житловий будинок АДРЕСА_3 слід рахувати АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ,а літню кухню АДРЕСА_4 (а. с. 16).

Рішенням 31 сесії 5 скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.10.2010 №423 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації, що посвідчують право на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та для ведення особистого селянського господарства» було надано дозвіл ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків і споруд (присадибні ділянки) та для ведення особистого селянського господарства (а. с. 103-104).

Рішенням 9 сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №94 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 » було передано ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 площею 0,2021 га (а. с. 22).

Рішенням 9 сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №95 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 » було передано ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,1229 га (а. с.21).

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 загальною площею 0,32 га, в той час, як ОСОБА_5 при передачі безкоштовно земельної ділянки у приватну власність було передано земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель розміром 0,25 га. Однак, останнім після проведення розподілу будинку право власності на землю не оформлювалося.

ОСОБА_1 позивач, дочка ОСОБА_5 , прийняла спадщину за законом після смерті батька, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від спадщини на користь позивача. При цьому, відказна ОСОБА_3 , яка наявна в спадковій справі, підтверджує факт її відмови від земельної ділянки в розмірі 0, 1229 га на користь ОСОБА_1 , тобто позивача. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи №172/2013 (а. с. 144-158).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.10.2019 по справі №286/2363/19 було визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення літньої кухні АДРЕСА_3 , що належало ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення набрало законної сили 01.11.2019 (а. с. 5).

26.05.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення літньої кухні, загальною площею 38, 9 кв. м. по АДРЕСА_3 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.06.2020 (а. с . 8).

За встановлених обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 набула право власності на вказану літню кухню, як спадкоємець ОСОБА_5 , та зареєструвала вказане право власності на неї у встановленому законом порядку, до неї, як особи, яка набула право власності на будівлю, що розміщена на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Оскільки, ОСОБА_3 відмовлялася від земельної ділянки на користь позивача, вона в своїй письмовій заяві визнала позовні вимоги, та з огляду на загальний розмір земельної ділянки, що перебуває у власності відповідачів, суд приходить до висновку, що рішення 9 сесії VI скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №95 «Про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки у власність площею 0,1229 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 » не може залишатися в силі та підлягає скасуванню. Підстави ж для скасування рішення 9 сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №94 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 » та похідних вимог за встановлених обставин відсутні.

Строк позовної давності, з огляду на дату набуття позивачем права власності на спадкову літню кухню, нею не пропущено, а тому клопотання представника третьої особи щодо його застосування не підлягає задоволенню.

19.07.2016 в Державному земельному кадастрі за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі державних актів серії ЯМ №089431 від 12.12.2011 та серії ЯМ №087676 від 13.12.2011 було зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 0,1229 га, кадастровий номер :01:001:0266 по АДРЕСА_1 , та площею 0,2021 га, кадастровий номер :01:001:0265 по АДРЕСА_2 , відповідно, що підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2020 і 29.07.2020 (а. с. 10-15).

Водночас, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №217131850 від 21.07.2020, щодо об`єкту нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0266 та інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчать, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні (а. с. 9).

Позивачем не ставилася вимога щодо скасування державного акту, а тому відповідно відсутні і правові підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки, належної ОСОБА_3 ..

Таким чином, оцінюючи надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення 9 сесії VI скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.07.2011 №95 «Про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки у власність площею 0,1229 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ».

В задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 18.09.2023.