Справа № 953/8733/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Шаренко С.Л.,
за участю секретаря Реуцькій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний реєстратор Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна про скасування рішення, визнання недійсним договору дарування та зобов`язання вчинення дій ,
12.05.2021 представник позивача Харківської міської ради звернувся до Київського районного суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний реєстратор Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна, в якому просить суд:
- припинити право власності та визнати недійсним Договір дарування від 30.03.2021 (серія та номер: 1037) нежитлових приміщень 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31,6 кв.м по АДРЕСА_2 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталією Олександрівною індексний номер рішення: 57375877);
- стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір на користь Харківської міської ради.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 справу розподіллено в провадження судді Попрас В.О.
21.09.2021, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Київського районного суду м. Харкова, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподіллено в провадженні судді Лях М.Ю.
20.10.2022, у зв`язку з перебуванням судді Лях М.Ю. у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподіллено в провадження судді Шаренко С.Л.
На обгартування клопотання представник позивача зазначив, що під час проведення заходів самоврядного контролю у сфері благоустрою, Інспекцією з благоустрою, на підставі колективного звернення мешканців від 11.03.2020 та направлення для проведення перевірки благоустрою міста Харкова № 260-Н від 30.03.2020, було здійснено перевірку благоустрою міста Харкова за адресою АДРЕСА_2 . Під час перевірки встановлено, що об`єкт (елемент) благоустрою являє собою фасад багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 , за якому на рівні 1-го поверху проведені роботи з реконструкції фасаду квартири АДРЕСА_3 .
Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 425-А від 11.05.2021, встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: проведення робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» житлової будівлі, шляхом демонтажу огороджувальної конструкції балкону зазначених приміщень, влаштовано окремий вхід з влаштуванням вхідної групи, що виступає за прибудинкову територію. Окрім цього, здійснено втручання в несуче -огороджувальну конструкцію будинку шляхом демонтажу підвіконного блоку з подальшим влаштуванням входу до кімнати. В результаті проведеної реконструкції змінився зовнішній вид об`єкту благоустрою - фасаду будинку та було змінено геометричні розміри об`єкту благоустрою, який було спроектовано за архітектурно-планувальними завданнями та носить системний характер єдиний для всього будинку. Влаштування окремого входу замість балкону не відповідає чинним будівельним нормам і правилам та проведено без декларативно- дозвільних документів, під час перевірки не представлено паспорт ропорядження.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутня інформація, щодо права власності або користування земельною ділянкою де розташовуються нежитлові приміщення 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» за адресою АДРЕСА_2 . Виходячи з наведеного, багатоповерховий житловий будинок по АДРЕСА_2 розташований на землі комунальної форми власності.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31,6 кв.м по АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування нежитлових приміщень, р./№ 1037 від 30.03.2021, видавник: ПНХНО ОСОБА_4 .
Детальним вивченням даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що в Реєстрі наявна інформація стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в житловому будинку літ. «А-12» по АДРЕСА_2 .
Так, раніше на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер 436, виданого 16.02.2021, видавник: ПНХНО ОСОБА_4 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_1 . В подальшому 16.03.2021 ( з внесенням відомостей до реєстру 19.03.2021) на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер 436, виданого 16.02.2021, видавник: ПНХНО ОСОБА_4 , довідки серія та номер: 2028 від 23.02.2021, видавник: Архітектурно Конструкторське Бюро «Модус», технічного паспорту б/н від 23.02.2021, видавник: Архітектурно - Конструкторське Бюро «Модус», державним реєстратором Зоткіним Сергієм Володимировичем було прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, індексний номер 571796 76 та зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12», зі зміною загальної площі з 32,3 кв.м. (житлова 16.6 кв.м.) на загальну площу 31,6 кв.м по АДРЕСА_2 .
Інформація щодо прийняття в експлуатацію нежитлових приміщень 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31,6 кв.м по АДРЕСА_2 відсутня (лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради за № 400/0/250-21 від 11.05.2021).
Таким чином Державним реєстратором було проведено реєстрацією зі зміни функціонального призначення квартири та її площі, за відсутності даних про ввід в експлуатацію новоствореного об`єкта нерухомості, а тому рішення державного реєстратора ОСОБА_5 суперечить вимогам діючого законодавства.
Згідно з технічним паспортом на нежитлові приміщення 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в житловому будинку літ. «А-12» по АДРЕСА_2 , виготовленого 23.02.2021, видавник: Архітектурно - Конструкторське Бюро «Модус», інвентаризаційна справа № 2028, відповідно до плану нежитлових приміщень наявний додатковий вхід. З наведено вбачається, що дії з самочинного проведення реконструкції балкону та влаштування окремого входу без декларативно-дозвільних документів були вчинені ОСОБА_1 .
У зв`язку з вищевикладеним, Харківська міська рада звернулась до суду з позовною заявою маючи на меті захист порушених прав відповідачами внаслідок здійснення ними самочинного будівництва
01.07.2021 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сердюка Олександра Олександровича до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначив, що згідно додатку до договору ДОГОВІР про надання житлово-комунальних послуг м. Харків оприлюдненому у спеціальному випуску газети «Слобода» Харківської міської ради номер 95/1 від 28 листопада 2006 року, будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_2 перебуває у власності територіальної громади міста Харків та обслуговується Комунальним підприємством «ЖИЛКОМСЕРВІС». Тобто Комунальне підприємство «ЖИЛКОМСЕРВІС» є балансоутримувачем будинку що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Тому, представник відповідача вважає, що фактично Харківська міська рада не може бути позивачем, оскільки не є балансоутримувачем вказаної будівлі. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач маніпулює поняттями «реконструкція» (капітальний ремонт» та інші, фактично підводячи під ці поняття поточні ремонтні роботи, що відбувалися у нежитловому приміщені 1-го поверху №50-1- :-50-3 в літ. «А-12» по АДРЕСА_2 , при цьому позивачем не встановлено хто з попередніх власників і коли власне проводив ремонтні роботи у нежитловому приміщені 1-го поверху №50-1-:-50-3 в літ. «А-12» по АДРЕСА_2 .
Листом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 04.03.2011 N 22-23/185/0/7-11 «Щодо надання роз`яснень з визначення термінів: "реконструкція", "капітальний ремонт", "перепланування"» визначено, що реконструкція - перебудова існуючих об`єктів виробничого та цивільного призначення, пов`язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри). Згідно з приміткою до додатка Б ДБН А.2.2-3-2004 ,0008509-04 в поняття "існуюче" входить наявність інструктивної схеми з несучими і огороджувальними конструкціями фундаментами. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76 (z0927-05 ), визначено, що капітальний ремонт будинку, це комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов`язаних з відновленням або поліпшенням експлуатаційних -показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів об`єкта та його техніко-економічних показників. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків". Жодна зі змін у нежитловому приміщені 1-го поверху №50-1-:- 50-3 в літ. «А-12» по АДРЕСА_2 , не підпадає під вказанні поняття, крім того невідомо у якому стані знаходилось вказане огородження на балконі у нежитловому приміщені 1-го поверху №50-1-:-50-3 в літ. «А-12» по АДРЕСА_2 та чи існувало воно взагалі. Позивачем не надано жодних доказів, що вказане огородження балкону взагалі існувало. У додатках до акту 425-а від 11.05.2021 наявні фото на яких вказане огородження відсутнє. Крім того у вказаному акті співробітник Департаменту територіального контролю та земельних відносин ХМР ОСОБА_6 не надаючи жодної аргументація визначає, що у нежитловому приміщені 1-го поверху №50-1-:-50-3 в літ. «А-12» по АДРЕСА_2 відбувається саме реконструкція. У вказаному акті відсутня інформація чи володіє співробітник Департаменту територіального контролю та земельних відносин ХМР ОСОБА_6 необхідною освітою та знаннями для визначення характеру ремонтних робіт. Фактично позивач безпідставно вважає що невстановлені особи у невстановлений час провели реконструкцію у нежитловому приміщені 1-го поверху №50-1-:-50-3 в літ. «А-12» по АДРЕСА_2 та виходячи з завідомо невірних даних робить якісь висновки, яким обґрунтовує свої позовні вимоги.
Крім того, представник відповідача у своєму відзиві зазначив, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 7 червня 2017 р. за № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» затверджено перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Таким чином, усі вимоги позивача що до документально оформлення заміни заповнення балконного блоку є повністю безпідставними, а тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явились, причину не явки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомленні своєчасно та належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причину не явки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.
Третя особа державний реєстратор Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін С.В. в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Третя особа приватний нотаріус ХМНО Лавіна Н.О. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі.
Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, відзив на позовну заяву, докази в їх сукупності , прийшов до наступного.
У відповідності до ст.ст.12,13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом за клопотанням учасників провадження. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справі не є обов`язком суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення , ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.
Судом встановлено, що під час проведення заходів самоврядного контролю у сфері благоустрою, Інспекцією з благоустрою, на підставі колективного звернення мешканців від 11.03.2020 та направлення для проведення перевірки благоустрою міста Харкова № 260-Н від 30.03.2020, було здійснено перевірку благоустрою міста Харкова за адресою АДРЕСА_2 .
Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 425-А від 11.05.2021, встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: проведення робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху № 50-1-:-50-3 І літ. «А-12» житлової будівлі, шляхом демонтажу огороджувальної конструкції балкону зазначених приміщень, влаштовано окремий вхід з влаштуванням вхідної групи, що виступає за прибудинкову територію. Окрім цього, здійснено втручання в несуче-огороджувальну конструкцію будинку шляхом демонтажу підвіконного блоку з подальшим влаштуванням входу до кімнати.
В результаті проведеної реконструкції змінився зовнішній вид об`єкту благоустрою - фасаду будинку та було змінено геометричні розміри об`єкту благоустрою, який було спроектовано за архітектурно-планувальними завданнями та носить системний характер єдиний для всього будинку. Влаштування окремого входу замість балкону не відповідає чинним будівельним нормам і правилам та проведено без декларативно - дозвільних документів, під час перевірки не представлено паспорт опорядження, що є порушенням п.1 ч. 1 ст. 16, п. 1, 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п.5.7.1.1., 5.7.1.2, 6.3.1. та 7.2.5.1. Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями) (далі-Правила) (а.с. 47).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутня інформація, щодо права власності або користування земельною ділянкою де розташовуються нежитлові приміщення 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, багатоповерховий житловий будинок по АДРЕСА_2 розташований на землі комунальної форми власності.
В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року, відсутня інформація щодо об`єкту за вказаною адресою.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31,6 кв.м по АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 (далі-Відповідач 2) на підставі договору дарування нежитлових приміщень, р./№ 1037 від 30.03.2021, видавник: ПНХНО ОСОБА_4 (а.с. 51).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, держава гарантує належне забезпечення захисту права власності на нерухоме майно, право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом.
Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За вимогами ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною 2 ст. З Закону визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
За вимогами ч. 1 ст. 5 Закону у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 2 ст. 5 Закону визначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених ст. 31 цього Закону.
В силу вимог ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проведенню державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна має передувати прийняття його до експлуатації.
Порядок прийняття об`єктів будівництва до експлуатації визначений ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Об`єкт будівництва приймається до експлуатації після завершення будівельних робіт.
Відповідно до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, будівельними роботами є роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.
Згідно ДБН А.2.2-3-2014: Нове будівництво - це будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва. Реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко- економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). Таким чином, об`єкт підлягає прийняттю до експлуатації після завершення робіт з його зведення або реконструкції у тому числі коли змінюються його геометричні розміри.
Частиною 2 ст. 18 Закону визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127). У частині обов`язку реєстрації права власності виключно на ті об`єкти будівництва, які прийняті до експлуатації (за винятком випадків, визначених ст. 31 Закону) Порядок також відповідає вимогам Закону. Таким чином, відповідно до п. 40 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.
При цьому, у силу ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:
1)укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;
2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;
5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;
6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;
7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;
8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;
9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;
10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;
11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;
12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;
13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;
13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;
14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
До визначених пунктом 14 «інших документів» можна віднести декларацію про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат готовності.
Так, згідно п. 13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для оформлення права власності на нього. Таким чином, ці два документи законодавець відносить до правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначених у п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону.
Пунктом 41 Порядку № 1127, унормовано, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:
1)документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об 'єкта;
2)технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;
3)документ, що підтверджує присвоєння об 'єкту нерухомого майна адреси;
4)письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);
5)договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.
У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.
Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.
Пунктом 45 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються:
1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);
2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об 'єкта;
3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;
4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);
5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності).
У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав.
Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.
У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.
Для державної реєстрації права власності на новозбудований або реконструйований об`єкт до державного реєстратора надається документ, що підтверджує прийняття такого об`єкту до експлуатації. Новозбудований об 'єкт у відповідних випадках також передбачає попереднє присвоєння йому адреси у встановленому законодавством порядку.
Викладене вище свідчить про те, що у забудовника відсутній документ, що підтверджує прийняття спірного об`єкту до експлуатації, а реєстрація прав на нього проведена з порушенням вимог діючого законодавства. Відповідні дії забудовника прямо порушують законні права та інтереси міської ради, яка за наслідком забудови належної їй земельної ділянки позбавлена можливості використовувати її на власний розсуд, виконувати функції державного архітектурно-будівельного контролю.
Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. З статті 215 цього Кодексу якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, за для яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.
Разом із тим частиною третьою статті 216 ЦК України передбачено, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2016 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі - Постанова Пленуму № 9) судам дані роз`яснення, зокрема, щодо розмежування видів недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).
Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Пунктом 10 Постанови Пленуму № 9 судам роз`яснено, якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача.
Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
В силу ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Відповідно до статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Частина 1 ст. 658 ЦК України визначає, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.
За змістом зазначених норм матеріального права особа (фізична або юридична), яка набула право на майно від іншої особи, є власником новоствореного нерухомого майна як об`єкта цивільного обороту лише у разі, коли їй було передано прийняте до експлуатації в порядку, визначеному законодавством, новостворене нерухоме майно, а у разі необхідності його реєстрації також майно, яке зареєстроване за цією особою як нерухоме майно. В іншому випадку особа може передати іншій особі лише матеріали, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 14.03.2018 по справі № 1326/4579/2012.
Відповідно до листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради інформація щодо прийняття в експлуатацію нежитлових приміщень 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31.6 кв.м по АДРЕСА_2 відсутня .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: квартира АДРЕСА_5 загальною площею 32.3 кв.м. змінено на нежитлові приміщення 1-го поверху№ 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31.6 кв.м по АДРЕСА_2 . (а.с. 51).
Вказані відомості внесено до Реєстру державним реєстратором Дергачівської міської ради Харківської області Зоткіним С.В. 16.03.2021, індексний номер рішення: 57179676.
Судом встановлено, що реєстрація речових прав нежитлові приміщення проведена державним реєстратором Зоткіним С.В. за відсутності документів про прийняття до експлуатації спірного об`єкту. Таким чином, реєстрація речових прав на спірний об`єкт та подальше його відчуження є протиправними.
Відповідачами в порушення вимог Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" не подано на реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1).
З огляду на вищезазначене, Відповідачі здійснили самочинне будівництво з влаштуванням окремого входу замість існуючого за планом балкону та демонтаж підвіконного блоку в несучо-огороджувальній стіні в результаті якого було змінено геометричні форми фасаду житлового багатоквартирного будинку без налкжно затвердженого проекту, подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларативно-дозвільних документів.
Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» - до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів, озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» - до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; прибудинкові території.
До об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування. Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, норм і правил ( ст. 23 ЗУ « Про благоустрій населених пунктів»).
Відповідно до статті 14 Закону України Про благоустрій населених пунктів» - об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.
Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Відповідно до пункту 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.
Рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11 затвердженні Правила благоустрою території міста Харкова (зі змінами та доповненнями), які є обов`язковими для виконання на території міста (далі - Правила).

Під час перевірки об`єкту благоустрою Інспекцією з благоустрою встановлено, що відповідачі порушили п.1 ч.1 ст. 16, п. 1, 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та п.5.7.1.1., 5.7.1.2 та п.6.3.1 Правил.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.

Пунктом 1, 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію, дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Правилами благоустрою території міста Харкова, а саме п.5.7.1.1. встановлюється, що на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.

Окрім цього, пунктом Правил 5.7.1.2. заборонено вчиняти дії, що негативно впливають на архітектуру фасадів будівель і споруд, у тому числі робити написи, малюнки на стінах будинків, споруд.

Пунктом 6.3.1. Правил визначається, що роботи по ремонту, реконструкції, реставрації фасадів об`єктів архітектури виконуються відповідно до паспорту опорядження фасаду, погодженого головним архітектором міста Харкова, а якщо об`єкт архітектури є пам`яткою культурної спадщини - додатково погодженого відповідним органом охорони культурної спадщини.

Забороняється проведення будівельних робіт на земельних ділянках комунальної форми власності, не відведених для зазначеної мети, або без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (п.7.2.5.1. Правил)

З огляду на вищезазначене, відповідачі здійснили самочинну реконструкцію фасаду нежитлового приміщення, без погодженої проектної документації та погодження з учасниками спільної власності, а відтак, зобов`язані привести фасад будівлі в стан, що існував до проведення самочинного будівництва, оскільки їх дії привели до істотного порушення Правил благоустрою м. Харкова, суперечать суспільним інтересам та порушує встановлені правила визначених ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Суд вважає, що Харківською міською радою визначено належний спосіб захисту прав та законних інтересів міської ради.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених Харківською міською радою позовних вимог, а тому вимоги ХМР підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний реєстратор Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна про скасування рішення, визнання недійсним договору дарування та зобов`язання вчинення дій - задовольнити .

Скасувати рішення державного реєстратора Дергачівської міської ради Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про державну реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна (індексний номер рішення: 57179676), яким 1-кімнатна квартира АДРЕСА_1 змінена на нежитлові приміщення 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31,6 кв.м по АДРЕСА_2 (номер запису про право власності 40579468, реєстраційний номер об 'єкта нерухомого майна 101).

Визнати недійсним Договір дарування від 30.03.2021 (серія та номер: 1037) нежитлових приміщень 1-го поверху № 50-1-:-50-3 в літ. «А-12» загальною площею 31,6 кв.м по АДРЕСА_2 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталією Олександрівною (індексний номер рішення: 57375877).

Зобов`язати ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), здійснити за власний рахунок перебудову фасаду 1-го поверху в літ. «А-12» по АДРЕСА_2 де розміщується квартира АДРЕСА_3 привівши його у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме у відповідність до технічного паспорта від 18.01.2021 виготовленого ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа № 88), шляхом знесення самочинно збудованої вхідної групи та відновлення демонтованого підвіконного блоку, а також огороджувальних конструкцій балкону.

Стягнути в з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради судовий збір у розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн. по 3405 з кожної.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач Харківська міська рада, , код 04059243, м. Харків, м-н Конституції, 7

Відповідачі: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 ).

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ).

Треті особи: Державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткін Сергій Володимирович, м. Дергачі, м-н Перемоги, 2-а

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна (м. Харків, вул. Сумська, буд. 80).

Суддя С.Л. Шаренко