ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/329/23 Номер провадження 22-ц/814/3508/23Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 25 жовтня 2012 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, на примусовому виконанні у Київському ВДВС м. Полтави Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) знаходиться виконавчий лист №2-2708/08 від 07 червня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини на кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Однак незважаючи на рішення суду відповідач ухиляється від виконання обов`язку покладеного на нього рішенням суду щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, ОСОБА_2 не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання сина у розмірі визначеному законодавством, а розмір аліментів значно менший ніж сума, яка витрачається на утримання сина, в зв`язку з чим виникла необхідність про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини. Понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 складаються з наступного: отримання стоматологічних послуг по атиповому видаленню зуба ІІІ рівень складності в ТОВ «Ортекс СТ» в сумі 3700,00; отримання стоматологічних послуг в ФОП ОСОБА_6 в сумі 1535,00 грн.; отримання медичних послуг в ФОП ОСОБА_6 в сумі 1310,00 грн.; отримання медичних послуг на лікування хронічного синусита, ретенційної кістки глотки в ТОВ «КП ЛД здоров`я» в сумі 3262,90 грн.; отримання консультації лікаря, виготовлення окулярів, лінзи та оправи для окулярів в ФОП ОСОБА_7 в сумі 18200,00 грн.; отримання спортивно-оздоровчих послуг, відвідування басейну в спортивному клубі Sport Life в сумі 7492,00 грн.; придбання одягу 3244,00 грн.; плата за навчання ОСОБА_3 на денній формі навчання в Університеті імені Адама Міцкевича у Познані в сумі 3000 польських злотих, що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 22044,90 грн.; оплата студентського квитка ОСОБА_3 в сумі 22,00 польських злотих що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 159,90 грн.; оплата оренди житла для ОСОБА_3 в сумі 4054 польських злотих, що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 29930,70 грн.; внесення завдатку за житло відповідно до договору оренди від 02 жовтня 2022 року в сумі 1600,00 польських злотих, що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 11757,28 грн.; послуги перекладу в сумі 1890,00 грн. Таким чином, загальна сума понесених додаткових витрат становить 104526,68 грн.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на утримання спільного сина ОСОБА_8 в розмірі 52263,34 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2023 рокув задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Просила рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. Зазначає, що участь у додаткових витратах на дитину є правом, а не обов`язком батьків незалежно від сплати аліментів. Вважає, що понесені нею витрати на навчання, лікування та розвиток сина є додатковими витратами, при цьому матеріальне становище відповідача дозволяє йому брати участь у їх оплаті.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Згідно частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 52263 грн. 34 коп. та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 25 жовтня 2012 року було розірвано.

Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 березня 2005 року, актовий запис №26.

Також з матеріалів справи вбачається, що в Київському ВДВС м. Полтави Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист №2-2708/08 від 07 червня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини на кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надала копії квитанцій про оплату стоматологічних послуг по атиповому видаленню зуба ІІІ рівня складності в ТОВ «Ортекс СТ» в сумі 3700,00; стоматологічних послуг в ФОП ОСОБА_6 в сумі 1535,00 грн.; медичних послуг в ФОП ОСОБА_6 в сумі 1310,00 грн.; медичних послуг на лікування хронічного синусита, ретенційної кістки глотки в ТОВ «КП ЛД здоров`я» в сумі 3262,90 грн.; консультації лікаря, виготовлення окулярів, лінзи та оправи для окулярів в ФОП ОСОБА_7 в сумі 18200,00 грн.; отримання спортивно-оздоровчі послуги, у вигляді відвідування басейну в спортивному клубі Sport Life в сумі 7492,00 грн.; придбанння одягу 3244,00 грн.; проведення плати за навчання ОСОБА_4 на денній формі навчання в Університеті імені Адама Міцкевича у Познані в сумі 3000 польських злотих, що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 22044,90 грн.; здійснення оплати студентського квитка ОСОБА_4 в сумі 22,00 польських злотих що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 159,90 грн.; оплату оренди житла для ОСОБА_4 в сумі 4054 польських злотих, що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 29930,70 грн. та внесення завдатка за житло відповідно до договору оренди від 02 жовтня 2022 року в сумі 1600,00 польських злотих, що еквівалентно на день сплати за курсом НБУ 11757,28 грн.; а також отримання послуг перекладу в сумі 1890,00 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 2 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог частини 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489 цс 17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Згідно з частиною 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18.

Аналізуючи зазначені норми права та правові позиції Верховного Суду колегія суддів не може в повній мірі погодитися з висновком суду першої інстанції, що витрати понесені позивачем є поточними витратами на утримання дитини, не викликані особливими обставинами, входять до складу аліментів призначених до щомісячного стягнення та не є додатковими в розумінні статті 185 СК України.

Так, надаючи правову оцінку витратам ОСОБА_1 на утримання дитини, слід звернути увагу, що стоматологічні послуги пов`язані з атиповим видаленням зуба, лікуванням хронічного синусита, ретеційної кісти глотки, а також витрати на виготовлення окулярів є витратами пов`язаними з піклуванням про здоров`я дитини у зв`язку з наявністю у останнього певних хвороб. Зазначені витрати не є поточними витратами на утримання дитини та потребують додаткових матеріальних затрат, тобто є додатковими витратами.

Однак суд першої інстанції не звернув уваги на зазначене та помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Разом з цим, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи надані позивачкою квитанції суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у квитанції № 250004336 від 26 липня 2022 року на суму 1310 грн. 00 коп., призначення платежу зазначено: за медичні послуги ОСОБА_1 . За вказаних обставин дана квитанція не може бути доказом витрат на лікування дитини.

У свою чергу, колегія суддів погоджується з висновками викладеними в оскаржуваному рішенні щодо оплати відвідування фітнес клубу та одягу оскільки дані витрати не викликані особливими обставини. В матеріалах справи відсутні докази, що відвідування басейну здійснюється в медичних цілях як лікування певної хвороби, чи пов`язане з розвитком особливих здібностей дитини.

Щодо витрат пов`язаних з навчання ОСОБА_8 в Університеті імені Адама Міцкевича у Познані суд апеляційної інстанції зазначає, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачка не надала доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад вибрано позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем. За вказаних обставин витрати пов`язані з навчанням дитини за кордоном не є додатковими витратами на дитину та не можуть стягуватися з відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення додаткових витрат пов`язаних з лікуванням дитини слід скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат пов`язаних з лікуванням дитини у розмірі 13348 грн. 95 коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати пов`язаних з лікуванням ОСОБА_8 у розмірі 13348 грн. 95 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд частково задовільнив апеляційну скаргу та позовні вимоги позивача, яка звільнена від сплати судового збору, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що підлягає сплаті за подачу позову у розмірі 274 грн. 20 коп. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 411грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення додаткових витрат пов`язаних з лікуванням дитини скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати пов`язаних з лікуванням ОСОБА_3 у розмірі 13348 грн. 95 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що підлягає сплаті за подачу позову у розмірі 274 грн. 20 коп. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 411грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05 вересня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова