Провадження №6/760/796/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.

з участю секретаря судового засідання - Тодосюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

20 липня 2021 року директор ТОВ «Брайт інвестмент» - ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, в якій просить

- замінити сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «Брайт інвестмент», у виконавчому листі по цивільній справі №2-4549/12 (2609/16129/12) про стягнення заборгованості за кредитним договором №277/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року в сумі 16 813,24 грн та судовий збір 214,60 грн, а всього 17 027,84 грн з боржника ОСОБА_1 ;

- поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі №2-4549/12 (2609/16129/12) про стягнення заборгованості за кредитним договором №277/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року в сумі 16 813,24 грн та судовий збір 214,60 грн, а всього 17 027,84 грн з боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2012 року у цивільній справі №2-4549/12 (2609/16129/12) задоволено позовні вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року в розмірі 16 813,24 грн та судовий збір 214,60 грн, а всього - 17 027,84 грн.

Згідно Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року право вимоги за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, перейшло від ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ТОВ «Дніпрофінансгруп».

Згідно Договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року право вимоги за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, перейшло від ТОВ «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт інвестмент».

Крім того, заявник вважає причини пропуску строків для подачі виконавчого листа №2-4549/12(2609/16129/12) до виконання є поважними, оскільки ТОВ «Брайт інвестмент» не могло знати до 30 вересня 2020 року про пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

18 листопада 2021 року з архіву Солом`янського районного суду м. Києва було передано цивільну справу №2-4549/12 за позовом ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника ТОВ «Брайт інвестмент» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в матеріалах заяви міститься клопотання про розгляд вказаної заяви без участі представника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв/ клопотань від боржника до суду не надходило.

Враховуючи приписи ст. ст. 433, 442 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд заяви ТОВ «Брайт інвестмент» за наявними матеріалами справи без участі учасників провадження.

Розглянувши матеріали поданої заяви, дослідивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2012 року у цивільній справі №2-4549/12 задоволено позовні вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року в розмірі 16 813,24 грн та судовий збір 214,60 грн, а всього - 17 027,84 грн.

Рішення суду набрало законної сили 21 серпня 2012 року.

02 листопада 2012 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року в розмірі 16 813,24 грн та судовий збір 214,60 грн, а всього - 17 027,84 грн.

Визначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 1 рік.

Згідно відмітки державного виконавця, 28 квітня 2014 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року право вимоги за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, перейшло від ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ТОВ «Дніпрофінансгруп».

Згідно Договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року право вимоги за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, перейшло від ТОВ «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт інвестмент».

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зауважує, що з правового аналізу законодавчих норм вбачається, що поняття строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за змістом ближче до поняття позовної давності, тобто строку, протягом якого особа може звернутись за захистом свого порушеного права. Тому ці строки не можуть бути преклюзивними, а є гнучкими. З огляду на вказане, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання за наявності певних обставин може бути перерваний або поновлений.

При цьому поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»). Ухвалою від 28.04.2020 року в рамках справи N? 338/464/15-ц Верховний Суд підтримав наступну позицію: «Також суд зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язується не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Таким чином, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Як встановлено судом, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2012 року набрало законної сили 21 серпня 2012 року.

Згідно відмітки державного виконавця, 28 квітня 2014 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року передбачено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом року.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто протягом трьох років.

Отже, однорічний строк пред`явлення виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва до виконання сплив 28 квітня 2015 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Суд погоджується з доводами заявника, що виконання рішення суду є однією з базових гарантій, встановлених як Конституцією України, так і рішенням Європейського суду з прав людини: є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте відповідно до ч.8 ст.19 Закон України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з частин 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. .

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині 1 статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як встановлено судом, ТОВ «Брайт інвестмент» набуло всіх прав ПАТ «Комерційний банк «Надра», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором №244/П/08/2007-980 від 04 вересня 2007 року.

Разом з тим, зі змісту викладених у заяві обставин не вбачається існування об`єктивних перешкод, непереборних обставин, які унеможливлювали стягувача звернутися до відділу ДВС до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, доказів поважності підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання до заяви не додано.

Прийнявши від ТОВ «Дніпрофінансгруп» документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, ТОВ «Брайт інвестмент» фактично прийняв усі ризики, пов`язані з діяльністю попередніх кредиторів, у тому числі щодо пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заявником не додано належних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому в задоволенні клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити.

Що стосується заміни стягувача у виконавчому провадженні, суд зазначає таке.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20, пункт 6.18).

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Отже, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Відтак, оскільки строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив, і суд його не поновив, відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

На підставі наведеного та керуючись статтями 76-81, 259-261, 352-355, 433, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова