Провадження №2/389/278/22
Ухвала

іменем України

28 серпня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойко Олег Вікторович, до Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), комунального некомерційного підприємства «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради, ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна,

встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойко О.В., 30.12.2021 звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з усього належного йому нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що під час оформлення своїх спадкових прав на майно матері ним з`ясовано, що на все його нерухоме майно накладено арешт ВДВС Знам`янського МРУЮ на підставі постанови №45909281 від 23.12.2014 та на підставі постанови №49604452 від 09.12.2015. Надалі, на адвокатський запит повідомлено, що на примусовому виконанні у зазначеному відділі ДВС з 23.12.2014 перебувало виконавче провадження №45909281 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/389/252/14 від 16.12.2014 про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 6 613 грн. на користь Знам`янської ЦРЛ, яке закінчене 08.04.2015 на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999) у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу. Крім того, у вказаному відділі ДВС з 09.12.2015 також перебувало виконавче провадження №49604452 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/389/252/14 від 08.12.2015 про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 133 129 грн. на користь ОСОБА_2 , яке закінчене 02.03.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу. Паперові примірники вказаних виконавчих проваджень знищені.

Також на адвокатський запит Знам`янським відділом ДВС повідомлено, що відкритих виконавчих проваджень стосовно нього у зазначеному відділі не перебуває, арешти накладені згідно з наступними архівними виконавчими провадженнями, а саме: №54908708, відкритого 17.10.2017, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди у розмірі 20 075 грн. (02.03.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»);№55350681, відкритого 13.12.2017, про стягнення з нього на користь Олександрійського управління Державної казначейської служби України судових витрат у розмірі 3 687 грн. 12 коп. (02.03.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»);№56607121, відкритого 14.06.2018, про стягнення з нього на користь Олександрійського управління Державної казначейської служби України судових витрат у розмірі 3 687 грн. 12 коп. (28.08.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Позивач зазначив, що на даний час стосовно нього не перебувають на виконанні відкриті виконавчі провадження, в ході виконання яких було накладено арешт на все його нерухоме майно. Стягувачі повторно не пред`явили виконавчі листи до виконання, строк для їх пред`явлення пропустили. Оскільки під час повернення вказаних вище виконавчих листів арешт з майна не знято, що порушує його законні права як власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому майно підлягає звільненню з під арешту.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Бойко О.В. подав суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача Знам`янського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Піліпенко І.В. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вирішення питання залишила на розсуд суду з урахуванням наданих доказів. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявила про невизнання позову з тих підстав, що виконавчі провадження, в межах яких на майно позивача накладено арешт, не вважаються завершеними, оскільки виконавчий документ у виконавчому провадженні №45909281 повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а провадження у виконавчому провадженні №49604452 закінчене на підставі п.10 ч.1 ст.49 цього Закону у зв`язку з направленням виконавчого документа до іншого відділу.

Представник відповідача КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради Таран О.С. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні зазначила, що пред`явлений позов не визнає, оскільки КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради, яка є правонаступником Знам`янської ЦРЛ, відшкодування шкоди від позивача не отримала, судове рішення на даний час не виконане. Виконавчий лист було втрачено, однак 24.07.2023 нею в судовому порядку отримано його дублікат з метою подальшого пред`явлення до виконання.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Перемот О.Г. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В той же час, у підготовчому судовому засіданні зазначила, що позов не визнає, оскільки ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в межах виконавчого провадження від позивача отримала частково, судове рішення в повному обсязі не виконане. Повернутий виконавчою службою виконавчий лист стягувач не отримувала, тому в судовому порядку вирішується питання щодо видачі його дублікату.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ВДВС Знам`янського МРУЮ, правонаступником якого єЗнам`янський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (відповідач у даній справі), з 23.12.2014 перебувало виконавче провадження №45909281 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/389/252/14, виданого 16.12.2014 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 (позивач у даній справі) матеріальної шкоди на користь Знам`янської ЦРЛ, правонаступником якого є КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради (відповідач у даній справі), матеріальної шкоди у розмірі 6 613 грн.

В межах даного виконавчого провадження ВДВС Знам`янського МРУЮ 23.12.2014 винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника ( ОСОБА_1 ) та оголошення заборони на його відчуження, номер запису про обтяження 8196297.

Постановою державного виконавця від 08.04.2015 виконавче провадження №45909281 закінчене відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 05.04.2015) у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Крім того, в провадженні ВДВС Знам`янського МРУЮ з 09.12.2015 перебувало виконавче провадження №49604452 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/389/252/14, виданого 08.12.2015 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 (відповідачка у даній справі) матеріальної шкоди у розмірі 133 129 грн.

В межах даного виконавчого провадження ВДВС Знам`янського МРУЮ 09.12.2015 винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника ( ОСОБА_1 ) та оголошення заборони на його відчуження, номер запису про обтяження 12444891.

Згідно з постановою державного виконавця від 16.01.2018 стягувачу ОСОБА_2 в рахунок часткового погашення заборгованості за виконавчим листом №1-кп/389/252/14 від 08.12.2015 передано у власність 1/4 частину квартири, що належить боржнику ОСОБА_1 , за ціною 52 259 грн. 90 коп.

Постановою державного виконавця від 02.03.2018 виконавчий документ у виконавчому провадженні №49604452 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 06.02.2018) у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На даний час паперові примірники вказаних виконавчих проваджень №№ 45909281, 49604452 знищені відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5.

В межах виконавчих проваджень №№ 54908708, 55350681, 56607121, на що вказує позивач, арешт на його нерухоме майно не накладався.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на підставу своїх порушених прав, посилався на те, що на все його нерухоме майно постановами державного виконавця накладений арешт.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі Закон №606-XIV) (в редакції, чинній на час прийняття державним виконавцем постанов про арешт майна боржника) заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Аналогічні положення містяться і у ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Під час дослідження матеріалів справ судом встановлено, що підставами обтяження майна позивача є постанови ВДВС Знам`янського МРУЮ від 23.12.2014 у виконавчому провадженні №45909281 та від 09.12.2015 у виконавчому провадженні №49604452, у яких позивач виступав боржником.

Судове рішення боржником не виконано, заборгованість в повному обсязі не погашена. Виконавчі листи у вказаних виконавчих провадженнях у встановленому законом порядку не визнані такими, що не підлягають виконанню, тому стягувачі не позбавлені можливості звернутися з відповідними заявами до суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, з метою забезпечення виконання рішення суду ухваленого на їх користь.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено ст.391 ЦК України.

В той же час боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Тобто судом встановлено, що між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється,

Арешт накладено на майно ОСОБА_1 , який на момент накладання арешту виступав боржником у виконавчих провадженнях про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на користь Знам`янської ЦРЛ та ОСОБА_2 , з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому ОСОБА_1 не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Схожі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №904/51/19, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі №712/12136/18, у постановах Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №127/11276/20, від 08.09.2021 у справі № 369/3757/20, від 01.12.2021 у справі №201/6486/20, від 19.01.2022 у справі № 577/4541/20.

Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Одночасно суд звертає увагу, що під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст.13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, в разі закінчення виконавчого провадження та відсутності матеріалів відкритого виконавчого провадження орган державної виконавчої служби у разі звернення особи зі скаргою має обґрунтувати правомірність тривалого перебування майна особи під арештом та забороною відчуження, а тому звернення з вимогою, зокрема, щодо оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України буде ефективним способом захисту.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.ст.258, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойко Олег Вікторович, до Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), комунального некомерційного підприємства «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради, ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду зі скаргою в порядку ст.447 ЦПК України, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва