Єдиний унікальний номер 728/2599/23
Номер провадження 2/728/436/23
У Х В А Л А

26 вересня 2023 року м. Бахмач

Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Роздайбіда О.В.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна при розірванню шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 01.02.2013 року відділом реєстрації цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №116 та визнати за позивачем право власності на частину земельної ділянки площею 0.09 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Позовна заява підлягає направленню за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ , перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364 , 367 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370 , 372 ЦК ); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція, викладена й у постанові Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна є ширшим, ніж поняття позови, де предметом спору є нерухоме майно", а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається з позовної заяви, даний спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, в саме земельною ділянкою, розташованою на території с. Дмитрівка Києво - Святошинського району Київської області.

Отже, оскільки даний спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, тому суд вважає, що необхідно застосовувати виключну підсудність, а саме ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, вказана справа територіально не підсудна Бахмацькому районному суду Чернігівської області.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідност. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна при розірванню шлюбу до Києво - Святошинського районного суду Київської області.

Керуючись ст.ст.27,28,32,187 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Передати цивільну справу № 728/2599/23; 2/728/436/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна при розірванню шлюбу за підсудністю до Києво - Святошинського районного суду Київської області (адреса: 03170 м. Київ вулиця Мельниченка, 1,).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Роздайбіда