Справа № 643/3466/23
Провадження № 2/643/1382/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Кононенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Шахбаз`ян Ю.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми компенсації за невикористану відпустку,

в с т а н о в и в:

Виклад позиції позивача:

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену суму компенсації за невикористану відпустку у розмірі 36526,95 грн, з урахуванням сум податків і зборів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у період з 16 березня 2020 року по 31 січня 2023 року знаходився у трудових відносинах з Товариством з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод». Згідно наказу т.в.о. директора №203-к від 31.01.2023, позивача звільнено згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При цьому наказом визначено компенсацію за невикористані 45 календарних днів щорічної відпустки. Відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з лютого 2022 по січень 2023 року, у січні 2023 року при звільненні позивачу нараховано 59112,18 грн. з урахуванням єдиного внеску та/або страхового внеску. Згідно розрахункового листа

ОСОБА_1 за січень 2023 року, нарахована сума складає 59112,18 грн, з якої 36526,95 грн це сума компенсації за невикористану відпустку 45 днів з урахуванням ПДФО в розмірі 6574,85 грн та військовий збір у розмірі 547,90 грн. Однак, відповідачем, до цього часу сума компенсації за невикористану відпустку позивачу виплачена не була, що підтверджується випискою по рахунку приватного клієнта ОСОБА_2 № /0413 за період з 01.02.2022 по 13.04.2023.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену суму компенсації за невикористану відпустку у розмірі 36526,95 грн, з урахуванням сум податків і зборів.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 02.05.2023 року провадження по вказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року постановлено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Зобов`язано відповідача надати довідку про кількість днів невикористаної щорічної основної відпустки за весь період роботи на момент звільнення (із зазначенням періодів невикористаної відпустки); наказ про прийняття на роботу, трудовий договір (за наявності), особову картку (форми Т2); графік відпусток за весь період роботи; накази про надання щорічної основної відпустки за весь період роботи ОСОБА_1 та докази ознайомлення ОСОБА_1 з такими наказами;наказ про виплату компенсації за невикористану відпустку (при наявності); довідку про розмір середньої заробітної плати за останні 12 календарних місяців; довідка про розмір середньої заробітної плати за останні два календарні місяці роботи.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення про виклик у судове засідання разом із копією ухвали про відкриття провадження, копією позовної заяви та доданих до неї документів.

Через електронний суд, представник відповідача надав заяву про неможливість подати докази витребувані ухвалою суду, тому як бухгалтерія ТДВ "Салтівський хлібзавод" звільнена, підприємство не здійснює діяльність, договір оренди виробничих і офісних приміщень розірвано, доступ до документів підприємства, які залишилися на території ведення бойових дій на цей час у директора і представника відповідача, які виїхали з м. Харкова відсутні.

Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився в судове засідання. Вдруге звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи.

При таких обставин, враховуючи думку позивача, який заперечував проти відкладення справи, приймаючи до уваги строки розгляду у порядку спрощеного позовного провадження трудових спорів та відсутність доказів поважності неприбуття вдруге в судове засідання представника відповідача, суд не знаходить підстав для відкладення справи.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 обіймав посаду головного енергетика у Товаристві з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» з 16 березня 2020 року по 31 січня 2023 року, тобто по день звільнення, що підтверджується копією трудової книжки, наказом №48-к від 13.03.2020 року Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод», ОСОБА_3 з 16 березня 2020 року прийнято на посаду головного енергетика (а.с.7).

Наказом №203-к від 31.01.2023 року Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод», ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом в трудовій книжці, копією наказу (а.с.7-8).

Відповідно до копії Наказу №203-к від 31.01.2023 року Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод», компенсація за невикористані дні щорічної відпустки 45 календарних днів (а.с.8).

Відповідно до копії розрахункового листа за січень 2023 року, оклад позивача складав 22585,23 грн, компенсація відпустки становить 36526,95 грн 45 календарних днів (а.с.10).

Відповідно до банківської виписки АТ «Кредит Агріколь Банк» по рахунку приватного клієнта №/0413, розрахунковий період з 01.02.2022 по 13.04.2023, Товариство з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» за період з 08.02.2023 року по 08.02.2023 року здійснило зарахування коштів згідно з/п відомості у розмірі 18181,11 грн ( а.с.11).

За вказаний період роботи ОСОБА_1 не було використано усіх днів щорічної основної відпустки. Не використана відпустка становить 45 календарних днів. Зазначені обставини підтверджуються наданим позивачем наказом від 31.01.2023 року №203-к «Про звільнення» за підписом керівника Грідіна О.В. (а.с.8).

Оцінка суду

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен громадянин має право на працю що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підстав укладеного трудового договору.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

День звільнення - це останній робочий день. За який повинно нарахувати заробітну плату та грошову компенсацію за всі не використані позивачем дні щорічної відпустки.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних днів за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Оскільки позивач не отримував відповідних сум компенсації за невикористану відпустку, вони підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічна норма права міститься у ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки».

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з правовою позицію Верховного Суду, наведеною у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 554/10872/15-ц (провадження № 61-992 св 17), в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 4 травня 2018 року у справі №808/858/16 (адміністративне провадження №К/9901/13508/18), в якій зазначено, що грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки є частиною заробітної плати, а тому звернення до суду з вимогами про зобов`язання її виплатити не обмежується будь-яким строком, а також у постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1395цс16.

Доказів про виплату позивачу компенсації за не використані дні щорічної відпустки кількістю 45 календарних днів за період роботи з 2020 року по 31 січня 2023 року, тобто по день звільнення, відповідач суду не надав, а тому, з огляду на вищенаведене та виходячи із обраного позивачем способу захисту порушеного права і положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справу в межах заявлених особою вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Для нарахування виплати компенсації щорічної відпустки, потрібно розрахувати середньоденну заробітну плату. Для цього береться термін розрахунку - останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки (ч.2 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100), тобто з лютого 2022 року по січень 2023 року.

Відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ОСОБА_1 , заробітна плата на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески складає: лютий 2022 року 25000грн; березень 2022 року 22727,27 грн; квітень 2022 року 25000 грн; травень 2022 року 25000 грн; червень 2022 року 25 000 грн; липень 2022 року 24632,92 грн; серпень 2022 року 23913,04 грн; вересень 2022 року 25 000 грн; жовтень 2022 року 25000 грн; листопад 2022 року 25 000 грн; грудень 2022 року 25 000 грн; січень 2023 59112,18 грн, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку 36526,95 грн.

Середньоденна заробітна плата позивача, виходячи з встановленої судом його середньомісячної заробітної плати в розмірі 24689,51 грн, складає 811,71 гривень (п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100)

Таким чином, грошова компенсація за всі не використані позивачем дні щорічної відпустки розраховується: 45 днів х 811,71 грн = 36 526,95 гривень. Утримання усіх податків з цієї суми складає: розрахована сума ПДФО: 36 526,95 х 18% = 6574,85 грн; розрахована сума військового збору: 36 526,95 х 1.50% = 547,90 грн, всього утримано за рахунок працівника за компенсацію за невикористану щорічну відпустку: 7122,75 грн. До виплати позивачу належить грошова компенсація за 45 днів не використаної відпустки у сумі 29404,2 гривень, з розрахунку 36 526,95 - 7122,75 =29404,2 грн.

Встановлені судом обставини відповідачем жодними доказами не спростовано.

Відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми компенсації за невикористану відпустку - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму компенсації за невикористану відпустку у розмірі 36526 (тридцять шість тисяч п`ятсот двадцять шість) грн 95 коп, з урахуванням сум податків і зборів.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» на користь держави судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод», адреса: 61001 м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, .

Повний текст рішення складено 01.09.2023 року.

Суддя Т.О.Кононенко