Провадження № 2-с/185/57/23
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

25 серпня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 185/10765/21 від 08 лютого 2022 року,-

встановив:

10 грудня 2021 року до суду надійшла заява Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 .

08 лютого 2022 року суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Перекопським М.М. заяву задоволено та видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2019 року по 30.11.2021 року в сумі 19641 грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 227 грн.

24 серпня 2023 року на адресу суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, скасування судового наказу № 185/10765/21 від 08 лютого 2022 року, стягнення судових витрат.

24 серпня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

В обґрунтування заяви боржник зазначив, що 30 червня 2023 року його представник отримав копію судового наказу, виданого 08 лютого 2022 року. Згідно із яким суд розглянувши заяву Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради стягнув заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2019 року по 30.11.2021 року в сумі 19641 грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 227 грн. Однак зазначений судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки йому взагалі не направлявся судовий наказ, а наявне у справі нібито поштове повідомлення вручення не містить його підпису та штампу будь-якої поштової установи, тому взагалі цей документ не є належним доказом вручення йому судового наказу. До заяви ним додано копію паспорта з дійсним його підписом. Окрім того, вже багато років стягувач безпідставно нараховує йому подвійну плату на двох осіб в той же час у його квартирі зареєстрована лише одна особа. Зазначені обставини є суттєвими для визначення справжньої заборгованості за спожиту воду. 23 серпня 2023 року в Єдиному реєстрі судових рішень було зареєстровано ухвалу про повернення заяви його представника про скасування судового наказу з роз`ясненням права повторної подачі. Первісна заява про скасування судового наказу була подана протягом п`ятнадцяти днів після відкриття виконавчого провадження, а друга протягом доби після оприлюднення ухвали суду про повернення заяви про скасування судового наказу.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до цивільно-процесуального законодавства захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача.

В даному випадку вбачається спір, а тому судовий наказ № 185/10765/21 від 08 лютого 2022 року, на підставі ст.171 ЦПК України, слід скасувати, а стягувачу роз`яснити його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат, приходжу до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 134 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 24 серпня 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради звернулося до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження.

Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати зі стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, частиною 2 статті 164 ЦПК України визначено, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.171 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 185/10765/21 від 08 лютого 2022 року задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ у справі № 185/10765/21 виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 08 лютого 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради заборгованості по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2019 року по 30.11.2021 року в сумі 19641 грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 227 грн.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради його право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині розподілу судових витрат, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Cуддя У. М. Болдирєва