Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.В.

представника позивача адвоката Ільницького М.П.

представника відповідача - адвоката Гриньо Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка знаходиться в її володінні та користуванні з 16.10.2020, що підтверджується договором оренди землі від вказаної дати та долученим до такого договору актом приймання-передачі земельної ділянки в користування.

Відомості про таке речове право користування земельною ділянкою внесено до ДРРРПНМ 26.10.2020, що підтверджується витягом за № 229613410.

Право оренди (користування) земельною ділянкою, строком на 49 років, набуто на конкурентних засадах згідно з аукціоном органу місцевого самоврядування.

Позивач вказує, що у жовтні 2020 року нею встановлено, що відповідач ОСОБА_2 самовільно розмістив по земельній ділянці з кадастровим номером :12:011:0058, яка знаходиться в користуванні (оренді) позивача, тимчасову споруду ( торговий павільйон) площею 59,40 кв.м. Відповідач є власником такої тимчасової споруди (торгового павільйону).

Також позивачем встановлено, що відповідач разом із іншими невстановленими особами огородив таку земельну ділянку площею 0,3015 га по периметру парканом (огорожею), тим самим обмеживши позивача у доступу до орендованої земельної ділянки. Відповідач є власником такого паркану (огорожі).

На даний момент земельна ділянка з кадастровим номером :12:011:0058 знаходиться у володінні позивача, однак остання, як орендар, позбавлена можливості користуватися нею та використовувати її корисні функціональні властивості.

Позивач продовжує добросовісно сплачувати орендну плату за земельну ділянку (сплачено та зараховано 12381,19 грн. станом на момент подання даного позову).

Разом з тим, відповідач використовує земельну ділянку для розміщення павільйону, веде в останньому підприємницьку діяльність, що суперечить цільовому призначенню для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури та спорту.

Відповідач на усні зауваження позивача не реагує, активно протидіє спробам позивача відновити фізичний контроль над земельною ділянкою.

Зауважує, що позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу від 07.06.2022, однак відповідь відповідача на таке звернення в розумні строки не отримана.

Відтак, позивач вважає, що відповідачем порушується її право на вільне володіння та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га.

На переконання позивач, таке право підлягає судовому захисту шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та найбільш ефективним способом захисту порушених прав позивача буде усунення перешкод в користуванні належної їй земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати та вивезти з такої земельної ділянки самовільно влаштовану відповідачем тимчасову споруду (павільйон) та огорожу (паркан) по периметру земельної ділянки. Вказані дії повинні бути здійснені відповідачем власними силами та за власний рахунок.

Крім того, позивач зазначає, що протиправні дії відповідача заподіяли їй майнову шкоду (збитки) у розмірі 12381,19 грн.

Вказана сума еквівалентна розміру орендної плати, які позивач сплатив за оренду земельної ділянки, починаючи з 16.10.2020 до моменту подання даного позову, незалежно від факту неможливості користування нею та її самовільного зайняття відповідачем.

Вважає, що такі порушені майнові інтереси позивача підлягають судовому захисту в порядку стягнення з відповідача майнової шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки.

Позивач наголошує, що як вбачається з матеріалів позову, відповідач протиправно, без належних та правових підстав, починаючи з жовтня 2020 року, зайняв орендовану позивачем земельну ділянку. Відповідач вчинив такі дії свідомо, здійснює по земельній ділянці підприємницьку діяльність, веде торгівлю, отримує доходи а можливо навіть і прибуток. Самовільно зайнятою земельною ділянкою відповідач користується безоплатно. Права позивача на користування земельною ділянкою обмежені. Такі свідомі протиправні дії відповідача заподіяли позивачу шкоду, яка еквівалентна розміру орендної плати за земельну ділянку, яка знаходиться у оренді позивача, яку він незалежно від протиправних дій відповідача був змушений обчислювати, сплачувати та перераховувати 12381,19 грн. Добросовісна сплата орендної плати давала позивачу гарантоване законом право використовувати площу та корисні властивості земельної ділянки за її цільовим призначенням. Вважає, що відшкодування вказаної суми грошових коштів відповідачем на користь позивача буде справедливим відновленням втрат, понесених позивачем за період, коли він був позбавлений права користування земельною ділянкою, у зв`язку із самовільним зайняттям останньої відповідачем.

Разом з тим, враховуючи положення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем у позові повідомлено суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок понесених нею судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом вправи, складає сплачений судовий збір у сумі 1984,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Наявні на момент подання позовної заяви підтверджуючі витрати документи додаються до позову, а точний розмір (розрахунок) судових витрат, зокрема пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, разом із відповідними підтверджуючими документами буде уточнений та поданий до суду в порядку, визначеному ЦПК України.

На підставі наведеного, просить усунути перешкоди в користуванні орендованою ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 здійснити демонтаж та вивезення із земельної ділянки з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, належних йому тимчасової споруди (павільйону) та огорожі (паркану); стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну останній шкоду в розмірі 12381,19 грн.; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 всі понесені останньою судові витрати, зокрема витрати на професійну правову (правничу) допомогу.

Процесуальні дії по справі, заяви та позиція сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2022 позовну заяву залишено без руху. При цьому 10.08.2022 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, про що повідомлено сторони.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2022 закрито підготовче провадження у справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

15.05.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення позивачу пропущеного процесуального строку на подання додаткових доказів та долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

08.06.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення позивачу пропущеного процесуального строку на подання додаткових доказів та долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

05.07.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2023 у справі № 308/10073/22, а 07.08.2023 клопотання про долучення до матеріалів справи копії зазначеного рішення з відміткою про набрання таким судовим рішенням законної сили.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Заслухавши думку учасників суд ухвалив проводити розгляд за відсутності позивача.

Представники позивача адвокати Ільницький М.П. та Пагулич В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснення надали аналогічні викладеним у позові та просили його задовольнити. Окрім того, представник позивача адвокат Ільницький М.П. просив взяти до уваги те, що земельна ділянка з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у володінні та корисуванні позивачки з 16.10.2020, на підставі договору оренди. Наявні у справі докази підтверджують що відповідач причетний до розміщення на земельній ділянці з кадастровим номером :12:011:0058 торгового павільйону та паркану, здійснює там підприємницьку діяльність. Вказана земельна ділянка знаходиться у володінні позивача, однак вона позбавлена можливості користуватися нею та використовувати її корисні функціональні властивості. Крім того, позивач сплачувала та продовжує добросовісно сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Також, зазначив що Холмківська сільська рада зверталася до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні вказаною вище земельною ділянкою. Позивач 07.06.2022 також зверталася до відповідача письмово із вимогою про усунення перешкод, однак така залишилась без реагування. Також, представник позивача просив звернути увагу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі 308/10073/22, яке має преюдиційне значення у вказаній справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення та відзиву не подавав. Заслухавши думку учасників, суд ухвалив проводити розгляд за відсутності відповідача.

Представник відповідача адвокат Гриньо Д.Д. в судовому засіданні щодо позову заперечив, зазначив що доводи сторони позивача щодо чинення перешкод спростовуються п. 2.1, п.2.2 договору оренди та акту приймання-передачі об`єкта оренди від 16.10.2020. До суду подано копію договору оренди земельної ділянки від 16.10.2020 без невідємних частин договору, а саме, кадастрового плану земельної ділянки, ситуаційного плану земельної ділянки, відтак не можна ідентифікувати чи порушуються права землекористувача зі сторони відповідача гр. ОСОБА_2 .

Крім того, вказав, що відповідач здійснював підприємницьку діяльність на речовому ринку в с. Кінчеш, отримав торговий патент та використовував приміщення, а не використовував земельну ділянку. Вказана земельна ділянка перебувала у постійному користуванні КП «Горизонт», з яким відповідач з 2013 р. укладав договори про розміщення торгової точки. Крім того, зазначив про наявність двох генеральних планів с. Кінчеш, один з яких передбачає здійснення торгівельної діяльності на стадіоні. При цьому, вказав що генеральний план с. Кінчеш 2018 року оскаржується в Закарпатському окружному адміністративному суді. Вважає, що у справі немає доказів того, що відповідач чинить які-небудь перешкоди позивачу, тому в задоволенні позову просив відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно з договором оренди землі від 16.10.2020, укладеного між Коритнянською сільською радою та ОСОБА_1 , останній в оренду передана земельна ділянка з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-23).

Відповідно до акту приймання-передачі об`єкта оренди від 16.10.2020 вищевказана земельна ділянка була прийнята ОСОБА_1 у строкове платне користування (а.с. 24).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 229613410 від 26.10.2020 встановлено, що право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :12:011:0058 зареєстровано за ОСОБА_1 згідно з договором оренди землі від 16.10.2020, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 306376344 від 02.08.2022) (а.с. 25-27).

Згідно із листом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 21.04.2023 № 29-7-0.161-1812/2-23, наданим у відповідь на заяву (скаргу) представника позивача щодо здійснення заходів державного нагляд (контролю) за додержанням вимог земельного законодавства за фактом самовільного зайняття земельних ділянок, що належать на праві користування на умовах оренди ОСОБА_1 , право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :12:011:0058 придбано ОСОБА_1 на земельних торгах у формі аукціону для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту та відповідне речове право зареєстроване у Державному реєстрі речових прав. Також повідомлено, що наразі припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період дії воєнного стану на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (а.с. 158, 159).

15.11.2021 органом досудового розслідування сектором дізнання ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження: 0000404) з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 197-1 КК України, на підставі заяви ОСОБА_1 , в якій вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка самовільно зайняла земельну ділянку, що на підставі договору оренди належить заявнику (а.с. 43).

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2022 (справа № 308/17067/21) у рамках кримінального провадження № 0000404, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,3015 га з кадастровим номером :12:011:0058, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження особам, що здійснюють підприємницьку діяльність на земельній ділянці площею 0,3015 га з кадастровим номером :12:011:0058, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окрім власника Коритнянської сільської ради (Холмківська ОТГ) та користувача (орендаря) ОСОБА_1 (а.с. 44-48).

За змістом вказаної ухвали слідчого судді на земельній ділянці з кадастровим номером :12:011:0058 групою осіб здійснюється підприємницька діяльність без будь-яких дозвільних документів на право користування даною земельною ділянкою, та відповідно ніхто із осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність, не надали під час огляду документ, який би підтвердив правомірність зайняття такої ділянки.

Відповідно до технічного паспорту на торгове місце на території ринку на землях Коритнянської сільської ради, будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 02.02.2018 ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_2 , торгове місце на території ринку (торговий павільйон) площею 59,4 кв.м., в якому ОСОБА_2 веде підприємницьку діяльність, розміщено на земельній ділянці з кадастровим номером :12:011:0058 (а.с. 49-53).

Листом Холмківської сільської ради від 17.04.2023 № 02-24/1130, наданим у відповідь на адвокатський запит, повідомлено, що Холмківська сільська рада є правонаступником усіх прав та обов`язків Коритнянської сільської ради, а також сільською радою направлено засвідчені копії рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради від 26.06.2019 № 154 та додатки до нього (а.с. 160).

Рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради від 26.06.2019 № 154 «Про демонтаж тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» вирішено демонтувати тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності в с. Кінчеш Ужгородського району (територія колишнього авторечового ринку, кадастрові номери: :12:011:0060, :12:011:0058, :12:011:0020) згідно з додатком до даного рішення, тобто, в тому числі на земельній ділянці, що наразі орендується позивачем ОСОБА_1 (а.с. 161, 162).

Протоколом комісії № 1 з питань демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд, об`єктів незавершеного будівництва та малих архітектурних форм на території Коритнянської сільської ради від 10.06.2019 вирішено звернутися до постачальника електричної енергії щодо відключення споруд від мережі, після чого провести демонтаж даних споруд згідно з порядком, затвердженим виконавчим комітетом Коритнянської сільської ради (а.с. 164).

10.06.2019 комісією з демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд, об`єктів незавершеного будівництва та малих архітектурних форм складено одинадцять актів та проведено фіксацію такого майна (а.с. 163, 165-174).

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2019 (справа № 308/8889/19) закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП (торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених містах), на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 175).

Зазначеною постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 у період часу з травня до червня 2019 року здійснював торгівлю автозапчастинами за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановленому місці та без відповідних дозвільних документів.

З правового аналізу п. 7 ст. 247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у вчиненні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

25.07.2019 фізичні особи-підприємці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в особі адвоката Човганина М.І., звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Коритнянської сільської ради, згідно з якою просили визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради від 26.06.2019 № 154 «Про демонтаж тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», в частині, що стосується демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в с. Кінчеш, Ужгородського району (територія колишнього авторечового ринку, кадастровий номер: :12:011:0058).

Разом із позовною заявою ФОП ОСОБА_9 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд зупинити дію оскаржуваного рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради від 26.06.2019 № 154 «Про демонтаж тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», в частині, що стосується демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в селі Кінчеш, Ужгородського району (територія колишнього авторечового ринку, кадастровий номер: :12:011:0058), до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 (справа № 260/1066/19) у задоволенні вищевказаної заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено, а ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.10.2019 позовну заяву повернуто позивачеві на підставі ч. 5 ст. 169 КАС України (а.с. 198-201).

Матеріалами справи також встановлено, що позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Пагулич В.Д., зверталася до відповідача з вимогою про усунення перешкод від 07.06.2022, у якій вимагала від ОСОБА_2 усунути здійснювані ним перешкоди у користуванні нею земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, а саме, шляхом демонтажу самовільно розміщених відповідачем по вказаній земельній ділянці тимчасової споруди та огорожі (паркану) (а.с. 34-36).

Однак вказана вимога позивача про усунення перешкод залишена відповідачем без реагування.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки, або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.

Згідно зі ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України).

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, оскільки матеріалами справи підтверджується розміщення тимчасової споруди ОСОБА_2 та огорожі (паркану) на відповідній земельній ділянці, а також відсутність у нього юридичних підстав на її зайняття, із чого слідує, що протиправними діями відповідача порушено право користування ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка перебуває у її юридичному володінні на праві оренди.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_2 зобов`язаний усунути негативні наслідки в праві користування ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу та вивезення із земельної ділянки з кадастровим номером :12:011:0058 належних йому тимчасової споруди (павільйону) та огорожі (паркану).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням встановлених судом обставин справи, беручи до уваги вимоги ст. 81 ЦПК України та виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні ОСОБА_1 орендованою земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача заподіяної шкоди у розмірі 12381,19 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що своїми діями ОСОБА_2 створив перешкоди у користуванні позивачу ОСОБА_1 майном, яке вона орендує, шляхом обмеження у повній мірі користування земельною ділянкою, чим порушуються її законні права.

Разом з тим, п. 1 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963, визначено, що ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним особам та громадянам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання.

При цьому згідно з п. 7 Методики розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, визначається Держекоінспекцією та її територіальними органами, Держгеокадастром та його територіальними органами або виконавчими органами сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом.

Однак, у матеріалах справи відповідний розрахунок розміру шкоди таких органів відсутній.

Крім того, як вбачається із листа Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 21.04.2023 № 29-7-0.161-1812/2-23, органами Держгеокадастру наразі припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період дії воєнного стану на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану».

Виходячи з наведеного, позивачем ОСОБА_1 не доведено належними доказами у встановленому законом порядку розмір заподіяної їй шкоди внаслідок дій ОСОБА_2 , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.

Також суд враховує, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2023 (справа № 308/10073/22), що набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та ухвалено зобов`язати ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні орендованою ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме зобов`язати здійснити демонтаж та вивезення із земельної ділянки за кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, належних йому тимчасової споруди (павільйону) та огорожі (паркану). В іншій частині позовних вимог, а саме стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 заподіяної шкоди у розмірі 12381,19 грн., відмовлено.

Вказаним судовим рішенням встановлено обставини вчинення ОСОБА_7 перешкод у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, що перебуває у її юридичному володінні на праві оренди, а саме, розміщення ним тимчасової споруди та огорожі (паркану) на відповідній земельній ділянці, а також відсутність в нього юридичних підстав на її зайняття.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 391, 397-400 ЦК України, ст. 116 ЗК України, ст. ст. 15, 16, 25, 27 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні орендованою ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме зобов`язати ОСОБА_2 здійснити демонтаж та вивезення із земельної ділянки з кадастровим номером :12:011:0058, площею 0,3015 га, належних йому тимчасової споруди (павільйону) та огорожі (паркану).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено - 22 вересня 2023 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.Б. Шумило