Справа № 545/3291/23
Провадження № 2-зз/545/5/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Путря О.Г..,

з участю секретаря Явдоченко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 із заявою, про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі посилаючись на те, що в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та інших осіб про визнання договору міни житлової площі недійсним та про зміну договору найму житлового приміщення.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимоги ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що у провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та інших осіб про визнання договору міни житлової площі недійсним та про зміну договору найму житлового приміщення.

Як вбачається із заяви, на підставі ухвали Полтавського районного суду від 12 листопада 1996 року по справі було вжиті заходи забезпечення позову, а саме накладений арешт на квартири, в яких проживали сторони по справі та які були предметом спору, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що рішенням Полтавського районного суду від 13 лютого 1998 року позов про визнання договору міни житлової площі недійсним та про зміну договору найму житлового приміщення задоволений.

Питання про скасування заходів забезпечення позову при прийнятті рішення судом вирішено не було.

Ухвалою Судової колегії в цивільних справах Полтавського обласного суду від 26 березня 1998 року, вище зазначене рішення по суті залишене без змін, доповнено в частині приведення сторін в попереднє становище, в результаті чого сім`я заявника була переселена в квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 343638582 від 22.08.2023 року реєстратором-Першою полтавською державною нотаріальною конторою 14. 03. 2005 р. на підставі ухвали суду від 12 листопада 1996 року зареєстровані обтяження - арешт квартири АДРЕСА_4 (реєстраційні номери обтяження 1761665, 1761681, 1761694 та 1761706).

Також встановлено, що при подальшому зверненні заявника до нотаріальної контори виявилось, що на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 12.11.1996 року, існує чотири заборони на ту ж квартиру :

- згідно з Інформацією з ДРРП (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) за реєстраційним номером обтяження № 1761665 власником житла зазначений ОСОБА_5 ;

- згідно з Інформацією з ДРРП (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) за реєстраційним номером обтяження № 1761681 власником житла зазначений ОСОБА_5 ;

- згідно з Інформацією з ДРРП (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) за реєстраційним номером обтяження № 1761694 власником житла зазначена ОСОБА_2 ;

- згідно з Інформацією з ДРРП (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) за реєстраційним номером обтяження № 1761706 власником житла зазначений ОСОБА_5 .

Як встановлено, на даний час відпала необхідність у забезпеченні позову, оскільки не існує реальної загрози у скасуванні відповідного арешту, так як сплинуло більше тридцяти років після вирішення спору.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується рогзляд справи по суті.

У відповідності до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову як з власної ініціативи, так і за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

За даних обставин, суд вважає, що у разі не скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Полтавського районного суду від 12.11.1996р., що може призвести до порушення прав заявника щодо вільного розпорядження нерухомим майном.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких підстав, суд вважає, що заява, про скасування заходів забезпечення позову, підлягає задоволенню, так як у разі не скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Полтавського районного суду від 12.11.1996р., що може призвести до порушення прав заявника на вільне розпорядженням спадковим майном.

Керуючись ст. ст. 5, 149-153, 247 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

У Х В А Л И В :

Заяву про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити в повному обсязі.

Заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 12.11.1996р. у вигляді арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_4 за реєстраційними номерами обтяжень: 1761665, 1761681, 1761694 та 1761706 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний термін з моменту її проголошення.

Суддя: О. Г. Путря