Справа № 569/8257/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП звернулась ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 04 лютого 2021 року залучено приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» до участі в даній цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 07 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якій пошкоджено транспортний засіб марки Mercedes-Benz 300 державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 62896,43 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 адвоката Поліщука Д.В. про перегляд заочного рішення суду задоволено; скасувано заочне рішення Рівненського міського суду від 07 лютого 2023 року по цивільній справі №569/8257/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 14 червня 2023 року на 12 год. 00 хв. з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якій пошкоджено транспортний засіб марки Mercedes-Benz 300 державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 75494,10 грн.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, вкладених у письмовому відзиві на позов.

В судове засідання представник третьої особи повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши учасників судового процесу, свідка, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що 26 липня 2018 року о 19 год. 30 хв. в м.Рівне на перехресті вулиць Курчатова Рівненська Енергетиків, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився попереду і по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Renault д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився, щоб пропустити пішоходів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду від 10 серпня 2018 року по справі №569/14741/18 накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави.

Постанова суду набрала законної сили 21 серпня 2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також в судовому засіданні було встановлено, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 було пошкоджено в іншій ДТП 23 липня 2018 року, про що свідчить акт огляду та фотографії цього ж транспортного засобу від 24 липня 2018 року тобто перед ДТП, яка мала місце 26 липня 2018 року, учасниками якої були позивач та відповідач по справі, за участі відповідача.

З досліджених в судовому засіданні вищезазначеного акту огляду та на фотографіях зафіксовано пошкодження заднього скла - п. 5 акту огляду від 24 липня 2018 року.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії видаткової накладної №О00002112 від 05 листопада 2018 року вартість вказаного скла становить 15667,30 грн. Однак, згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається, що зазначене скло вже було пошкоджено до ДТП за участі відповідача 26 липня 2018 року.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №222.22СЕ судової авто товарознавчої експертизи по справі 569/8257/20 автомобіля Mercedes-Benz 300Е реєстраційний номер НОМЕР_1 складеного 03 серпня 2022 року, складеного атестованим судовим експертом Картавовим Ю.О. на підставі ухвали Рівненського міського суду від 12 листопада 2021 року вбачається, що судовим експертом встановлено наступне: 1. Вартість автомобіля «Mercedes Benz 300E» НОМЕР_1 до пошкодження в ДТП 23.07.2018 та ДТП 26.07.2018 в цінах станом на 23.07.2018 р. становить: 120276,86 грн. 2. Вартість ремонту автомобіля «Mercedes Benz 300E» НОМЕР_1 в результаті ДТП 23.07.2018 в цінах станом на 23.07.2018, становить 232320,68 грн. 3. Вартість автомобіля «Mercedes Benz 300E» НОМЕР_1 враховуючи наявні пошкодження після ДТП 23.07.2018, але не враховуючи пошкодження отримані в ДТП 26.07.2018 в цінах станом на 26.07.2018, становить 21916,44 грн. 4. Вартість автомобіля «Mercedes Benz 300E» НОМЕР_1 після ДТП 26.07.2018 в цінах станом на 26.07.2018, становить 7466,00 грн. 5. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes Benz 300E» НОМЕР_1 в результаті ДТП 26.07.2018 в цінах станом на 26.07.2018, становить 21916,44 грн. 6. Дане питання не розраховується (див. п.6.1.) Дане питання не розглядалось оскільки відповідно до ст.15 Закону України «Про судову експертизу», ст.86 ЦПК та п.20 постанови Пленуму ВС України від 30.05.97р. №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», виконання експертиз у цивільних справах проводиться за рахунок коштів сторони, яка заявила клопотання про її призначення, а дане питання задане позивачем. Оплати, відповідно до п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертних та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України від 08.10.1998 р. №53/5 (у чинній редакції) від позивача не надходило, тому шосте питання залишене без виконання.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_3 повністю підтвердив висновок від 03 серпня 2022 р. №222.22СЕ судової автотоварознавчої експертизи. Роз`яснюючи висновок вказав, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz 300E» НОМЕР_1 в результаті ДТП 26 липня 2018 року в цінах станом на 26 липня 2018 року становить 21916,44 грн., що дорівнює ринковій вартості автомобіля «Mercedes-Benz 300E» НОМЕР_1 без пошкоджень, отриманих в ДТП 26 липня 2018 року. Також експерт вказав, що ремонт автомобіля є економічно недоцільним, оскільки вартість ремонту автомобіля без зносу перевищує ринкову вартість цього автомобіля до ДТП 26 липня 2018 року. Крім того, оскільки вартість ремонту автомобіля зі зносом також перевищує ринкову вартість цього автомобіля до ДТП 26 липня 2018 року, тому при визначені вартості автомобіля у пошкодженому стані, відповідно до вимог Методики, розраховується утилізаційна вартість автомобіля, яка становить 7466,00 грн. На запитання щодо можливості використати під час ремонту автомобіля запчастини іншої моделі, експерт пояснив, що для належного ремонту автомобіля «Mercedes-Benz 300E» НОМЕР_1 можливо використати запчастини лише від такої моделі автомобіля, оскільки використання запчастин від іншої моделі не передбачено.

На підтвердження факту оплати вартості запчастин позивачем та його представником надано копії видаткових накладних.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі Закон №265/95) розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до ст.8 Закону № 265/95 форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органом доходів і зборів.

Положення про форму та зміст розрахункових документів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» (надалі ? Наказ №13).

Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, а також комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами при прийманні готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів, та розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Крім того, Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976 (надалі - Інструкція) встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Відповідно до п.1.4 Інструкції розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Відповідно до п.1.13 Інструкції під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Цією Інструкцією встановлено правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера, платіжного доручення, платіжної вимоги - доручення, платіжної вимоги, розрахункового чека, акредитива, інкасового доручення (розпорядження). Використання векселів та спеціальних платіжних засобів, зокрема платіжних карток (у тому числі корпоративних платіжних карток), регулюється законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку.

Враховуючи вищевикладене, видаткова накладна, акт приймання виконаних робіт вважаються документами первинного обліку та не є розрахунковими документами.

З досліджених в судовому засіданні копій видаткових накладних №О000006112 від 07.09.2018 р., №О000007842 від 02.10.2018 р., №О000002112 від 05.11.2018 р., №О000008335 від 15.11.2018 р., №О000004322 від 11.12.2018 р., №О000010435 від 17.12.2018 вбачається, що отримувачем зазначено «роздрібний покупець». Особу отримувача ідентифікувати неможливо. Жодних розрахункових документів, які б засвідчували факт оплати запчастин позивачем ОСОБА_1 в справі немає.

Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст.1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму». Відповідно до положень ст.22 ЦК України особа, які завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-17цс18) уроблено правовий висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, колі деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавач шкоди.

Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він сплачує страхове відшкодування замість завдавала шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. Якщо ТЗ вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, а також витрати на евакуацію ТЗ з місця ДТП. Для повного відшкодування завданої шкоди і страховиком, і винним водієм судам необхідно встановити ринкову вартість автомобіля до ДТП та вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП.

Якщо пошкоджений ТЗ не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж ТЗ визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Такі правові висновки висловлені в постановах КЦС у складі Верховного Суду: від 14 березня 2018 року у справі № 337/5881/14-ц (провадження № 61-1586св18), від 15 березня 2018 року у справі № 564/2464/14-ц (провадження № 61-5059св18) , від 4 квітня 2018 року у справі № 758/8578/15-ц (провадження № 61-8962св18), від 18 квітня 2018 року у справі № 361/3094/15-ц (провадження № 61-700св18), від 13 червня 2018 року у справі № 444/577/16-ц (провадження № 61-6285св18), від 31 жовтня 2018 р, справа № 343/2372/15-ц (провадження № 61-8947св18), від 12 грудня 2018 р, справа № 466/7010/16 (провадження № 61-7447 св18), від 18 грудня 2018 р, справа № 524/561/16-ц (провадження № 61-21355св18), від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц.

Як було встановлено в судовому засіданні, у висновку експерта №222.22СЕ від 03 серпня 2022 року судовим експертом Картавовим Ю.О., який був допитаний в судовому засіданні, встановлено що на момент ДТП 26.07.2018 вартість автомобіля «Mercedes-Benz 300E» НОМЕР_1 , враховуючи пошкодження в ДТП 23.07.2018, але не враховуючи пошкодження отримані в ДТП 26.07.2018, в цінах станом на 26.07.2018 становить 21916,44 грн. А вартість автомобіля «Mercedes-Benz 300E» НОМЕР_1 після ДТП 26.07.2018 в цінах станом на 26.07.2018 становить 7466,00 грн.

Отже, враховуючи економічну недоцільність ремонту, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz 300E» НОМЕР_1 в результаті ДТП 26.07.2018, в цінах станом на 26.07.2018, становить 21916,44 грн. 7466,00 грн. = 14450,44 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було сплачено визначену суму страхового відшкодування в розмірі 12597,67 грн.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні платіжним дорученням №054476 від 19 листопада 2018 року про сплату грошових коштів в розмірі 12597,67 грн. в рахунок страхового відшкодування згідно договору №131124/4430/7642974 від 19/02/2018 р. Без ПДВ.

Ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» за полісом обов`язкового страхування за шкоду завдану майну становить 100 тис. грн.

До страховика ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» позивач позовні вимоги не заявляв.

Сума збитку позивача не перевищує ліміт страхування, а тому, враховуючи визначений експертом розмір матеріального збитку 21916,44 грн. та вище досліджені в судовому засіданні письмові докази, заявлені позивачем вимоги до відповідача є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, долучені копії видаткових накладних не є належними та допустимими доказами, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні висновком судового експерта, а тому у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,133,137,141,263,264,265,

268,273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

Третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», м.Київ, вул.Саксаганського, 70-а,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов