єдиний унікальний номер справи 531/1603/23
номер провадження 2/531/364/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до Карлівського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №4589552 про надання споживчого кредиту від 08.08.2021 в розмірі 78429,32 грн, інфляційних втрат 15230,68 грн, трьох відсотків річних 2518,64 грн, а також сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» посилалось на те, що ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Авентус Україна» з метою отримання споживчого кредиту, у зв`язку з чим за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» 08.08.2021 було укладено електронний Договір № 4589552 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами Кредитного договору сума кредиту складала 18 500 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 07.09.2021 з правом подальшої пролонгації. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 18 500 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись приписами 4.3 Кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював.

21 червня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 21-06/2022, за умовами якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором відповідача повідомлено шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору, відповідного листа-повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 60680 грн, з яких: 18 500 грн - сума кредиту та 42180 грн - нараховані проценти за користування кредитом. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 15230,68 грн та 3% річних в розмірі 2518,64 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

Ухвалою суду від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.07.2023 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заявлені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» визнає частково, а саме тіло кредиту в розмірі 18500,00 грн визнає повністю, вимоги щодо сплати на користь позивача процентів поза межами дії строку договору в сумі 42180,00 грн, інфляційних витрат в сумі 15230,68 грн. та 3% річних в сумі 2518,64 грн. не визнає. Так як кредитний договір був укладений 08.08.2021 строком на 30 днів, то відповідно до вимог п.1.5.1. цього договору проценти повинні нараховуватися за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день в сумі 10545,00 грн (18500 грн*1,9%*30 днів). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після продовження строку кредитного договору припинилося після спливу 90 днів, тобто до 08.12.2021 року. Тобто у відповідача перед позивачем виник обов`язок сплатити проценти за зниженою процентною ставкою 0,19% в день в сумі 3163,5 грн (18500*0,19%*90 днів) та за стандартною процентною ставкою 1,90% в день в сумі 10545 грн (18500*1,90%*30 днів), а всього на загальну суму 13708,50 грн. Окрім того, відповідачка не погоджується із здійсненим позивачем розрахунком інфляційних втрат та 3% річних, на її думку інфляційні витрати повинні складати 503,54 грн, а розмір 3% річних 187,03 грн, а також просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

08.08.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» подано відповідь на відзив, в якому просить позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ТОВ «Авентус Україна» переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Сума заборгованості за договором № 4589552 від 08.08.2021 у розмірі 78429,32 грн розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «Авентус Україна», який здійснено відповідно до умов договору, так як відповідно до п.1.5.кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3. договору.07.102021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору останній було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Отже, проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, у межах погодженого періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляції цих нарахувань та процентів річних до повного виконання. Щодо розрахунку судових витрат, зазначає, що в постанові Великої Палати у справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, тому відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат. Право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 78429,32 грн доведено належними та допустимими доказами.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що 08.08.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС-УКРАЇНА» був укладений електронний договір № 4589552 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 18500 гривень на строк 30 днів з кінцевою датою його повернення 07.09.2021.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало за кредитним договором, надавши останній кредит у розмірі 18500 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, на підставі п. 4.3 Кредитного договору, його було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала.

21.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 21-06/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами.

Заборгованість відповідача станом на 13.06.2023 склала 60680,00 гривень, з яких: сума кредиту становить 18500 гривень, сума процентів за користування кредитом - 42180 гривень.

Відповідно до п.1.1 договору Факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики) за плату, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, що є Додатком №1 до вказаного договору та невід`ємною частиною договору.

Згідно п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022 клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржниках в кількості 1093. Акт підписано та скріплено печатками обох сторін.

Також до позовної заяви товариством доданий витяг з реєстру боржників щодо відповідача ОСОБА_1 за номером кредитного договору № 4589552, заборгованість за яким складає 60680,00 гривень.

Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено в ч.1ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч.1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 4, 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Згідно з ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З матеріалів справи вбачається та підтверджується відповідачкою, що вона отримала кредит у ТОВ «Авентус Україна», яке відступило своє право вимоги позивачу. Заборгованість за Кредитним договором складала 60680,00 гривень.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та ТОВ «Авентус Україна» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідачки за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору.

Позивач довів факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . Вказане не заперечується відповідачем. Крім того, факт перерахування коштів підтверджено довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про перерахування коштів на платіжну картку відповідача.

Відповідно до п.п. 3.3 договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку.

За положеннями п. 4.1 договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2. (пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1.-4.3.4.) Договору.

Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно п. 4.3.2 споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п. 4.2 договору.

Вказаний у цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля Сторін передбачена в п. 4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п. 4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину.

За змістом п. 6.3 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам, прострочені зобов`язання по кредиту.

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконала, угоди щодо пролонгації строку дії договору не укладала, в зв`язку з чим кредитор керуючись п.4.3 Кредитного договору здійснив автопролонгацію дії договору на 90 календарних днів.

В ході розгляду справи судом встановлено факт порушення ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строк, передбачений кредитним договором № 4589552 від 08.08.2021 та правомірності нарахування відсотків у розмірі 42180,00 грн, а саме: 10545,00 грн (18500 грн*1,9%*30 днів) та 31635,00 грн (18500 грн*1,9%*90 днів). Виникнення у позивача права вимоги за вказаним договором підтверджена належними та допустимими доказами.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Крім того, відповідачка заявлені позовні вимоги, в частині тіла кредиту в розмірі 18500,00 грн., визнала повністю.

З огляду на викладене вище, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача частково, а саме: стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4589552 від 08.08.2021 в розмірі 60680 грн, з яких основна сума боргу - 18500 грн, заборгованості за відсотками - 42180 грн.

Щодо вимоги ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2684 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог (77,37%), з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2076,61 грн.

Надаючи оцінку вимогам позивача про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у справі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022, копію звіту від 19.05.2023 про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022, згідно з яким вартість правової допомоги склала 8000 грн, рахунок на оплату по замовленню № 19/05 від 19.05.2023, платіжна інструкція № 434 від 19.05.2023.

З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 8000 грн підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог (77,37%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6189,60 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,81,141,247,263-265,279 ЦПК України,суд,

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, адреса: вул. Загородня,буд.15,оф.118/2, м.Київ,03150) заборгованість за кредитним договором № 4589552 про надання споживчого кредиту від 08 серпня 2021 року в розмірі 60680,00 грн (шістдесят тисяч шістсот вісімдесят гривень нуль копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, адреса: вул. Загородня,буд.15,оф.118/2, м.Київ,03150) пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2076,61 грн (дві тисячі сімдесят шість гривень шістдесят одна копійка) та понесені витрати на правничу допомогу у сумі 6189,60 грн (шість тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок), а всього 8266,21 грн. (вісім тисяч двісті шістдесят шість гривень двідцять одна копійка).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.С. Попов