Ухвала

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 191/2910/21

провадження № 61-12103ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення належних сум за затримку розрахунку при звільненні,

встановив:

08 серпня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 серпня 2023 року заявник засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції разом з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження. В заяві він вказує, що з оскаржуваною постановою апеляційного суду ознайомився лише 31 серпня 2023 року, на підтвердження чого надає довідку Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2023 року.

Проаналізувавши надані заявником документи, Верховний Суд зазначає таке.

Згідно з вимогами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється здня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Проте заявником так і не було надано належних доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

Верховний Суд критично оцінює довідку суду апеляційної інстанції, надану заявником, оскільки в ній лише вказано, що повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року складено 06 липня 2023 року, а також, що копію такої постанови отримано особисто ОСОБА_1 31 серпня 2023 року у відповідь на заяву останнього від 30 серпня 2023 року про видачу копії постанови суду апеляційної інстанції. Проте жодних відомостей щодо надсилання апеляційним судом на виконання вимог статті 272 ЦПК України на адресу ОСОБА_1 копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року та щодо отримання/неотримання ним копії такої постанови зазначена вище довідка не містить.

З огляду на наведене, причини пропуску строку на касаційне оскарження, зазначені заявником у відповідній заяві, не можуть бути визнані поважними.

Слід зазначити, що навіть з урахуванням того, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції складений 06 липня 2023 року, як про це зазначено в довідці Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2023 року № 04.4-59ЗГ/267/2023, заявник звернувся до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки скарга надіслана ним 08 серпня 2023 року, а останнім днем звернення з касаційною скаргою є 07 серпня 2023 року (робочий день - понеділок).

У зв'язку з тим, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, ОСОБА_1 слід надати суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (довідку апеляційного суду щодо надсилання на виконання вимог статті 272 ЦПК України на адресу ОСОБА_1 копії повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року (а не у відповідь на заяву ОСОБА_1 про видачу копії судового рішення) та щодо отримання/неотримання останнім копії такої постанови).

Крім того, у новій редакції касаційної скарги заявником так чітко й не зазначено підстави, на яких подається саме ця касаційна скарга.

Так, в уточненій касаційній скарзі заявником знову в загальному зазначено, що судами порушено частину другу статті 389 ЦПК України, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

ОСОБА_1 хоч і вказує, що підставою касаційного оскарження є те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року в справі № 682/3060/16-ц, проте заявником при цьому не зроблено посилання на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник в новій редакції касаційної скарги вказує, що судами попередніх інстанцій ухвалені судові рішення без повного дослідження всіх доказів та обставин, що мають значення для справи. Однак, знову ж таки зазначені посилання наведені без взаємозв'язку з конкретним пунктом частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, Верховний Суд знову звертає увагу ОСОБА_1 на те, що не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов'язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, посилання заявника на пункти 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, оскільки ними передбачені підстави для скасування судових рішень, а не підстави касаційного оскарження.

Таким чином, ОСОБА_1 слід надати суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити підстави касаційного оскарження та чітко зазначитиконкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається саме ця касаційна скарга, з обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також подати заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року за заявою ОСОБА_1 неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов