Провадження № 6/537/65/2023
Справа № 537/216/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 року Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Савічевій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання,

УСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк» - Лазоренко О.Ф. із поданням, згідно якого просить постановити ухвалу, якою поновити пропущений строк на пред`явлення виконавчого документа № 537/216/18 від 23.05.2018 виданого Крюківським районним судом міста Кременчука про стягнення заборгованості с ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 18 499 грн. 24 коп. та судового збору 1762 грн. 00 коп. до виконання.

Заява мотивована тим, що 23.05.2018 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було винесене заочне рішення у справі № 537/216/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення кредитної заборгованості за договором № б/н від 06.11.2008 року у розмірі 18499,24 та стягнення судового збору у розмірі 1762,00 грн. Оригінал рішення та виконавчий лист було, отримано позивачем в канцелярії суду 02.03.2023 року. Зазначений виконавчий лист упродовж вказаного судом строку для пред`явлення до виконання (з 23.06.2018 р. по 23.06.2021 р.) позивачем не був пред`явлений до виконання, що підтверджується офіційною відповіддю з Крюківського відділу державної виконавчої служби. За викладених обставин представник заявника і звернувся до суду з зазначеною заявою.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Лазоренко О.Ф. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви, причини неявки суду не повідомив.

Згідно частини 3 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

23.05.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 537/216/18 а позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним заочним рішенням, суд задовольнив позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», а саме стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 06 листопада 2008 року в розмірі 18 499 грн. 24 коп. та судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову.

23.06.2018 року заочне рішення набрало законної сили.

27.02.2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Лазоренко О.Ф. звернувся до суду із заяву, згідно змісту якої просить видати рішення, яке вступило в законну силу та виконавчий лист. Відповідно до відмітки на заяві, 02.03.2023 представник ОСОБА_2 особисто отримала рішення суду від 23.05.2018 року та виконавчий лист, виданий 02.03.2023 року.

Відповідно до листа Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.08.2023 за № 57223, перевіркою АСВП встановлено, що виконавчий лист № 537/216/18 у відділі не перебуває та не перебував.

Відповідно до частини 2 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Тобто, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлений лише у разі визнання судом поважними причин його пропуску.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник увесь час не був позбавлений можливості отримати та пред`явити виконавчий лист до виконання, не надав доказів того, що були наявні будь-які перешкоди для отримання та пред`явлення виконавчого документу до виконання у встановлений законом строк та не надав доказів, через які заявник не реалізував своє право у визначений законом строк, суд не вбачає наявності поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по даній справі та вважає за необхідне відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні заяви про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись статтями 260, 354, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у задоволенні про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.О. Зоріна