КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №356/394/23 Головуючий у суді І інстанції: Дудар Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів:Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Максимук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 травня 2023 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Березанської міської ради (орган опіки та піклування) про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року адвокат Литвиненко О.Л., в інтересах відповідача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд на час розгляду судової справи про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце та час спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з його матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за наступним графіком: щотижня з 16 години 00 хвилин п`ятниці до 19 години 00 хвилин неділі.

Також просила суд зобов`язати батька дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 передавити малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матері дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою її проживання: АДРЕСА_2 у зазначені вище дні для спілкування та виконання батьківських обов`язків.

Заява обгрунтована тим, що що 13.11.2020 між нею та ОСОБА_1 укладено шлюб, який був зареєстрований Березанським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 80.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_3 .

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17.11.2021 року. Проте, фактичне місце проживання ОСОБА_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи № 1601- від 16.11.2022.

Син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 17.11.2021, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.11.2021 разом з матір`ю.

Фактичне місце проживання дитини до 25.04.2023 було разом з матір`ю і знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи № 1601- від 16.11.2022 разом з матір`ю.

08 квітня 2023 року між батьками дитини відбувся конфлікт, батько дитини відібрав насильницькими діями малолітню дитину від матері, а своїй матері наказав не віддавати речі позивачу.

З приводу даної події ОСОБА_2 звернулась із заявою до працівників сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області у зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_3 , її свекруха (матір відповідача) не віддавала ОСОБА_2 її особисті речі, а також речі дитини, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 770 про прийняття і реєстрацію заяви.

23.04.2023 між позивачем та відповідачем виникла сварка, під час якої ОСОБА_1 завдав ОСОБА_2 фізичних ушкоджень. ОСОБА_2 зверталась до Березанської міської лікарні за медичною допомогою та пройшла огляд у хірурга, терапевта, рентген. Написала заяву до поліції щодо завдання їй тілесних ушкоджень відповідачем. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження 0000405 за ч. 1 ст. 125 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

25.04.2023 ОСОБА_2 звернулась зі заявою до начальника Полтавського районного управління поліції щодо бездіяльності працівників даного правоохоронного органу та наголосила, що її сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпідставно, без погодження матері утримує батько дитини за адресою: АДРЕСА_4 , та просила допомогти їй повернути малолітнього сина.

26.04.2023 ОСОБА_2 звернулась із заявою до працівників Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області у зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_1 не повернув їй спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вимагав повернути автомобіль взамін на дитину, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 8262 про прийняття і реєстрацію заяви.

Як стверджує заявник, в цей день ОСОБА_1 намагався вивезти сина ОСОБА_3 до іншої області, дитина була налякана та одягнення без врахування сезону та погодних умов.

04.05.2023 ОСОБА_2 звернулася із заявою до міського голови м. Березань В. Тимченка з проханням невідкладно вжити заходи щодо встановлення рівня безпеки дитини. В результаті начальником Служби у справах дітей, дільничним офіцером поліції, сімейним лікарем, завідувачем відділення соціальної роботи здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , однак, власник будинку ОСОБА_5 (матір ОСОБА_1 ) не дозволила обстежити будинок, пояснюючи це тим, що дитина в будинку не проживає, що перевірив ДОП СПД № 1 (м. Березань) ОСОБА_6 , який перевірив помешкання.

Як стверджує ОСОБА_2 , вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 переховує дитину від матері, перешкоджає її спілкуванню з сином, а також вчиняє домашнє насильство відносно матері та дитини.

Позивачу на день подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову не відомо, де перебуває відповідач разом з їх спільною дитиною, у яких умовах проживає дитина, що спричиняє їй значні моральні та душевні страждання.

ОСОБА_2 вважає, що така поведінка батька дитини унеможливить в майбутньому виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки він переховує дитину від неї та органів поліції. Між матір`ю та дитиною може бути втрачено емоційний зв`язок.

В другий рік життя малюк отримає базові уроки взаємодії з іншими людьми, орієнтуючись на два протилежних полюси: довіра та недовіра до оточуючих. В цей період дуже важливий і необхідний тілесний та емоційний контакт дитини з матір`ю.

Заходи забезпечення позову, що полягають у визначанні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним з батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкування дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Якщо на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини, розгляд якої може тривати не один рік, матір дитини взагалі не буде її бачити, це призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Батько дитини добровільно не надає матері можливості бачити дитину, спілкуватися з нею та виконувати батьківські обов`язки. З моменту народження до квітня 2023 року дитина постійно була разом з матір`ю.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Березанської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії.

На час розгляду судової справи за позовом про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , визначено місце та час спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , з його з матір`ю - ОСОБА_2 , за наступним графіком: щотижня з 16 години 00 хвилин п`ятниці до 19 години 00 хвилин неділі.

Зобов`язано батька дитини - ОСОБА_1 , передавати малолітню дитину - ОСОБА_3 , матері дитини - ОСОБА_2 , у зазначені вище дні для спілкування та виконання батьківських обов`язків.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Литвиненко Олена Леонідівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що вищевказаний захід забезпечення позову відповідач вважає незаконним та що підлягає скасуванню оскільки спільний неповнолітній син сторін на даний 23.04.2023 року проживає в АДРЕСА_3 , разом з відповідачем та його мамою ОСОБА_5 ..

Позивач ОСОБА_2 , є військовослужбовцем Збройних сил України на контракті. Через вказані обставини вона на даний час не може повноцінно приймати участь у вихованні дитини. Відповідач також є військовослужбовцем Збройних сил України і переважну більшість часу дитину доглядає його мати ОСОБА_5 ..

В свою чергу, він жодним чином не перешкоджав матері дитини брати участь у її вихованні та бачитися з малолітнім сином, всіляко цьому сприяв та пропонував позивачці відвідувати його.

Відповідач вважає, що на даний час та до вирішення спору про визначення проживання дитини, їх спільному сину небезпечно перебувати з його матір`ю - ОСОБА_2 , оскільки позивачка часто має роздратований, неадекватний стан і виявляє свою злість на дітях. Так, син сторін ОСОБА_3 15.02.2023 року, перебуваючи лише з позивачкою (на той відповідач перебував в зоні бойових дій), отримав вивих руки. Як повідомила старша донька ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що це позивачка нанесла ушкодження їхньому спільному сину. Також, 01.04.2023 року, коли відповідач перебував в зоні бойових дій, син ОСОБА_3 був госпіталізований до Полтавської дитячої клінічної лікарні, через те, що впав та забився головою.

Вказував також, що ОСОБА_2 часто залишала надовго дітей без нагляду, застосовує фізичну силу та побиття старшої доньки.

Обгруновуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначив, що в заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 надала неправдиві недостовірні дані, які будуть спростовані доказами під час розгляду справи про визнач місця проживання дитини.

Як приклад, 08.04.2023 року за її неправдивими словами із заяви про забезпеч позову, між сторонами нібито відбувся конфлікт, хоча на той час відповідач також перебував в зоні бойових дій за сотні кілометрів.

Дитина ОСОБА_3 проживає з відповідачем лише з 23.04.2023 року, а не з 25.04.2023 року, як зазначає ОСОБА_2 .. Так, 21.04.2023 року сторони разом з дітьми приїхали в м. Березань до матері відповідача, де позивачка через два дні, 23.04.2023 року, вчинила сварку та залишивши сина з відповідачем, поїхала до м. Полтави. Лише наступного дня вона згадала про сина та повідомила органи поліції про її нібито викрадення.

Відповідач вважає, що позивачкою і при зверненні до Березанського міського суду із заявою про забезпечення позову не було обгрунтовано потенційне ухилення відповідача від можливості спілкування позивачки з дитиною.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

Мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Встановлено, що з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.11.2020, виданого Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що 13.11.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що 13.11.2020 складено відповідний актовий запис за № 80. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 27 липня 2021 року зроблено актовий запис за № 59 та видано Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . Батько: ОСОБА_1 , мати: ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17.11.2021 року. Фактично вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується копією довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи № 1601- від 16.11.2022 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09.11.2021, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.11.2021 № 13.1 -08-1185, виданою Відділом з питань реєстрації Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Березанської міської ради.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначила, що фактичне місце проживання дитини до 25.04.2023 року було разом з матір`ю і знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердження чого до заяви долучено копію довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи № 1601- від 16.11.2022. відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину: ОСОБА_2 .

08.04.2023 ОСОБА_2 звернулася до Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області із заявою про те, що 08.04.2023 об 11:50 за адресою: АДРЕСА_3 , просить прийняти міри до своєї свекрухи ОСОБА_5 , яка не віддає речі заявниці та її дітей, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 770 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Як вбачається з копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000405 від 24.04.2023 року, 23.04.2023 року ОСОБА_2 звернулася до Сектору дізнання відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області із заявою про те, що 23.04.2023 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 .

До заяви про забезпечення позову додано копії заяви ОСОБА_2 до начальника Полтавського районного управління поліції щодо вжиття заходів по поверненню її малолітнього сина ОСОБА_3 матері від 25.04.2023 року, копію талону-повідомлення єдиного обліку № 8262 про прийняття і реєстрацію заяви ОСОБА_2 , поданої нею до Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області у зв`язку з тим, що 23.04.2023 ОСОБА_1 не повернув спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вимагає повернути автомобіль взамін на дитину, копію звернення ОСОБА_2 від 04.05.2023 року до міського голови м. Березань В. Тимченка з проханням невідкладно вжити заходів щодо встановлення рівня безпеки дитини.

З копії акту обстеження умов проживання від 04.05.2023 року вбачається, що начальником Служби у справах дітей, дільничним офіцером поліції, сімейним лікарем, завідувачем відділення соціальної роботи на підставі звернення ОСОБА_2 від 04.05.2023 року з метою обстеження умов проживання дитини та проведення оцінки рівня безпеки дитини здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , однак, власник будинку ОСОБА_5 (матір ОСОБА_1 ) не дозволила обстежити будинок, пояснюючи це тим, що дитина в будинку не проживає, що перевірив ДОП СПД № 1 (м. Березань) ОСОБА_6 , який перевірив помешкання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки для забезпечення належним прав позивачки (матері малолітньої дитини), яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і відбувається саме в інтересах дитини.

Суд першої інстанції вірно встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що спілкування малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю має негативний вплив на нормальний розвиток дитини.

Отже, з метою запобігання втраті емоційного контакту матері з малолітньою дитиною, погіршенню психоемоційного зв`язку між ними на період розгляду справи в суді, який може бути тривалим, забезпечення позову відповідає нормам процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що в поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 не зазначила необхідність забезпечення позову та не підтверджена доказами, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 , як на підставу обгрунтування поданої заяви зазначила, що якщо на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини, розгляд якої може тривати не один рік, матір дитини взагалі не буде її бачити, як наслідок це призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно вчинків та поведінки позивачки ОСОБА_2 , які сприяли послабленню сімейних відносин, а саме скаржник зазначив в апеляційній скарзі, що позивачка часто має роздратований, неадекватний стан і виявляє своє злість на дітях, відхиляються апеляційним судом, оскільки вказані обставини стосуються вирішення позову по суті. У розпорядженні суду відсутні докази, що спілкування з матір`ю суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів, зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову та докази надані в їх підтвердження вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Порівнявши, при цьому, негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (встановлення побачень матері з малолітньою дитиною) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (втрату емоційного зв`язку між позивачкою і дитиною внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу), з урахуванням законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, суд апеляційної інстанції вважає, що заходи забезпечення позову, які просила застосувати позивачку є співмірними із заявленими позивачкою вимогами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та вірно застосував положення ст. 150 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «27» вересня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник