У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Щепановій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач у порядку цивільного судочинства звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просив суд:

-визнати незаконною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиконання рішення суду у справі № 640/25214/20, а також вимог Ігоровича до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у частині здійснення виплати ОСОБА_1 недоплаченої грошової винагороди у розмірі 6 800,00 грн.;

-стягнути із Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь позивача компенсацію майнової шкоди, що нанесена незаконною бездіяльністю відповідача у розмірі 6 800,00 грн.;

-стягнути із Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь позивача компенсацію витрат, понесених позивачем на виготовлення та надсилання цінним листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів у розмірі 100,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 у справі № 640/25214/20 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Вказує, що дане рішення набрало законної сили 12.05.2021 та підлягало до обов`язкового виконання відповідачем.

Зазначає, що 03.06.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилівим А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та встановлено відповідачу строк для виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 протягом 10 днів.

Посилається, що 21.07.2021 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідачем було подано лист яким повідомлено про здійснення нарахування ОСОБА_1 6 800,00 грн. недоплаченої грошової допомоги на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021, проте фактично таку виплату відповідач здійснити позбавлений можливості через недостатнє фінансування.

Стверджує, що 21.07.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилівим А.В. було надіслано відповідачу вимогу державного виконавця № 65609726/6 про негайне виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021.

Позивач вважає обставини на які посилається відповідач щодо неможливості виконання рішення суду необґрунтованими та просить суд визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021.

Вказує, що для ефективного захисту порушеного майнового права позивача необхідно ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача на користь позивача нарахованих, але не виплачених позивачу грошових коштів у розмірі 6 800,00 грн., що надасть позивачу можливість отримати належні йому кошти через Державну казначейську службу України за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З урахуванням викладеного вище просив суд позов задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2021 дану позовну заяву було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

17.09.2021 матеріали справи надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва.

21.09.2021 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2021 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі яку було отримано представником останнього 02.06.2022 (а.с. 29).

Відповідачу та третій особі було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками яку було отримано представником відповідача 07.06.2022 (а.с. 30).

20.06.2022 представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву у якому останній проти позовних вимог заперечував.

В обґрунтування свої заперечень вказує, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 було виконано у повному обсязі та 28.09.2021 відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 6 800,00 грн.

Третьою особою пояснень на позовну заяву подано не було.

Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то сторони у судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 у справі № 640/25214/20 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Дане рішення набрало законної сили 12.05.2021 та підлягало до обов`язкового виконання відповідачем.

На виконання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 було видано виконавчий лист (а.с. 18).

03.06.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилівим А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та встановлено відповідачу строк для виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 протягом 10 днів (а.с. 9-10).

21.07.2021 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідачем було надіслано лист, яким повідомлено про здійснення нарахування ОСОБА_1 6 800,00 грн. недоплаченої грошової допомоги на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 (а.с. 11-13).

Тобто, станом на 21.07.2021 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 було виконано частково у частині зобов`язання Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

21.07.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилівим А.В. було надіслано відповідачу вимогу державного виконавця № 65609726/6 про негайне виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 (а.с. 7-8).

28.09.2021 відповідачем було сплачено ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6 800,00 грн. на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021, що підтверджується копією платіжного доручення № 5321 від 28.09.2021 (а.с. 34).

Тобто, 28.09.2021 відповідачем було виконано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 у повному обсязі.

Звертаючись у серпні 2021 року до суду із позовом позивач вважав, що відповідач протиправно не виконує рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 у повному обсязі, а тому просив суд визнати таку бездіяльність відповідача протиправною.

Окрім цього позивач просив стягнути із відповідача на його користь компенсацію майнової шкоди, що нанесена незаконною бездіяльністю відповідача у розмірі 6 800,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, у позовній заяві позивач посилається на статті 1173-1175 ЦК України, які регулюють порядок відшкодування шкоди завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, а також Відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування у сфері нормотворчої діяльності.

При цьому у 20 абзаці позовної заяви позивач вказує, для ефективного захисту порушеного майнового права позивача необхідно ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача на користь позивача нарахованих, але не виплачених позивачу грошових коштів у розмірі 6 800,00 грн., що надасть позивачу можливість отримати належні йому кошти через Державну казначейську службу України за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто, позивач фактично просить суд стягнути із відповідача не майнову шкоду завдану бездіяльність відповідача, а присуджену рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, яку і так було зобов`язано відповідача виплатити вищезгаданим рішенням суду, та яка становила 6800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, позивач у даному позову позивач фактично просить суд визнати незаконною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо невиконання рішення адміністративного суду, та стягнути із суб`єкта владних повноважень на його користь грошові кошти, які і так було зобов`язано суб`єкта владних повноважень сплатити рішенням адміністративного суду.

За змістом статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа - позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Таким чином встановлено, що належним способом захисту позивача щодо бездіяльності виконання рішення адміністративного суду звернення до адміністративного суду першої інстанції з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Станом на день звернення до суду із даним позовом відповідачем було нарахована недоплачена грошова допомога до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, проте не здійснена виплата такої грошової допомоги.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом позивач фактично оскаржує бездіяльність відповідача, що мала місце під час виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021 /17.

Таким чином, оскаржувана бездіяльність відповідача під час виконання судового рішення у адміністративній справі може бути оскаржена лише відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої на виконання рішення суду, що ухвалене в порядку адміністративного судочинства.

Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий позов у порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, а також повторне стягнення суми яку уже було зобов`язано виплатити рішенням суду, в окремому судовому провадженні, тим більше у порядку цивільного судочинства, не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважав, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2021/17, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти позов у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

При цьому, вимоги позивача щодо стягнення із відповідача нарахованої виплати, яку уже було зобов`язано виплатити рішенням адміністративного суду є по-перше повторним стягненням такої суми, по-друге така вимога розглядалася у адміністративному судочинстві та не може бути розглянута у цивільному судочинстві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі в порядку цивільного судочинства.

Суд роз`яснює позивачу право на звернення до адміністративного суду до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення).

Керуючись ст. ст. 11,13, 19, 255 ЦПК України, ст. ст. 19 ,21, 383 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, закрити.

Суд роз`яснює позивачу його право на звернення до Київського адміністративного суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29.08.2023.

Суддя: О.М. Букіна