Справа № 210/5095/15-ц
Провадження № 2/177/54/23
У Х В А Л А

Іменем України

13.09.2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря Ференц Я.З.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна Анастасія Анатоліївна, Дзержинський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Гуц Юлія Володимирівна, про визнання шлюбу недійсним та удаваним, визнання недійсним заповіту,

встановив:

В провадженні судді Лященко В.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна Анастасія Анатоліївна, Дзержинський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Гуц Юлії Володимирівни, про визнання шлюбу недійсним та удаваним, визнання недійсним заповіту.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявила головуючій у справі відвід з підстав того, що дії і поведінка судді викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, а саме питання, що ставилися головуючою під час її допиту як свідка були некоректними, стосувалися особистого життя.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву, вислухавши думку учасників справи, суд прийшов до наступного.

Пункт 5 частини 1статті 36 ЦПК України передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому відповідно до ч. 1, 3ст. 40 ЦПК України (у редакції яка діє із 15.01.2020 року) визначений порядок розгляду зави про відвід, а саме: питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на те, що заява про відвід головуючого подана під час судового засідання, її розгляд здійснюється суддею, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 7, 8 та 11 цієї ж статті питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Між тим, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, передбачених ст. 36 ЦПК України, відповідача фактично не згодна з процесуальними діями судді Лященко В.В. під час розгляду нею цивільної справи, що не є доказом наявності упередженості або необ`єктивності судді і не є законодавчо визначеною підставою для відводу.

Таким чином, підстави для відводу судді Лященко В.В. відсутні.

Разом з тим, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Вказаний принцип застосовується наступним чином. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням вищевикладеного та з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженому розгляді даної справи, забезпечення довіри учасників справи до суду, а також, з метою подальшого уникнення питань, пов`язаних з сумнівами в об`єктивності та упередженості розгляду справи і дотримання норм закону, вважаю необхідним заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 38-40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна Анастасія Анатоліївна, Дзержинський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Гуц Юлії Володимирівни, про визнання шлюбу недійсним та удаваним, визнання недійсним заповіту відмовити.

Заявити самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна Анастасія Анатоліївна, Дзержинський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Гуц Юлії Володимирівни, про визнання шлюбу недійсним та удаваним, визнання недійсним заповіту.

Передати матеріали цивільної справи 210/5095/15-ц (номер провадження 2/177/54/23) - до канцелярії Криворізького районного суду Дніпропетровської області для подальшого розподілу у порядку встановленому ч.3 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 14 вересня 2023 року.

Суддя В.В.Лященко