ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/66/22
Провадження №2/477/253/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої у справі судді Саукової А. А.

за участі секретаря судового засідання Герасимової Г. В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в якому просить зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , в обґрунтування якої зазначив, що він є спадкоємцем майна після смерті його брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

З метою реалізації спадкових прав на нерухоме майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С. М. для оформлення спадщини на нерухоме майно після смерті брата - ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та земельної ділянки, на якій розташований зазначений житловий будинок, площею 0, 2200 га., кадастровий номер :04:013:0006, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яке покійний ОСОБА_2 прийняв у спадок після смерті матері ОСОБА_3 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ), але не оформив своїх спадкових прав.

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину за законом, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на все нерухоме майно, належне ОСОБА_2 зареєстроване обтяження арешт, номер запису про обтяження: 5330292 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 12.04.2014 року, на підставі постанови про арешт майна боржника 42229941, виданої 10 квітня 2014 року відділом ДВС Жовтневого районного управління юстиції у Миколаївській області.

07.12.2021 року позивач звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо зняття арешту, але отримав відповідь про те, що в провадженні відділу на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №42229941 з примусового виконання виконавчого листа №2/477/1261 виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області від 06.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 25 359,56 грн. 28.04.2014 року виконавче провадження завершено в порядку п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції до 06.10.2016 року). Крім того, позивача повідомлено про те, що виконавче провадження знищено згідно з п.1-2 Розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5 у зв`язку з закінченням терміну його зберігання.

Наявність обтяження на нерухоме майно порушує права позивача на вступ у спадщину після смерті брата, а іншим шляхом, крім подання позову до суду про зняття арешту з майна, відновити порушені права позивача неможливо.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , який було накладено відділом державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 42229941 від 10.04.2014 року, реєстраційний номер обтяження 5330292 від 12.04.2014 року.

Ухвалою суду від 17 січня 2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року у приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової Світлани Миколаївни було витребувано спадкові справи, а саме: відкриту після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 30 червня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», за наявними в матеріалах справи документами та відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви.

14 лютого 2022 року від представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - Шевченка Андрія Олександровича надійшли пояснення, в яких АТ КБ «ПриватБанк» заперечує стосовно пред`явлення позову до АТ КБ «ПриватБанк», як відповідача з вимогами: зняти арешт з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , накладений Шевченківським відділом державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.04.2014 року.

В обґрунтування зазначив, що предметом спору є порушені права позивача розпоряджатися своїм майном внаслідок існування арешту майна, обов`язок або можливість відповідача зняти арешт з майна позивача не передбачена діючим законодавством. Саме тому позивач як предмет спору вказує дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області, щодо накладення та не зняття арешту з майна, яке належало ОСОБА_2 . Позивач не оспорює правомірність дій АТ КБ «ПриватБанк» щодо звернення до відділу державної виконавчої служби з виконавчими документами, для примусового його виконання. Таким чином, позивач не заперечує законність дій АТ КБ «ПриватБанк» в даній справі, але незважаючи на вищевказане позивач вказує АТ КБ «ПриватБанк» - відповідачем по справі про зняття арешту, який накладається та знімається державною виконавчою службою.

Також в своїх поясненнях представник відповідача зазначає, що 17.02.07року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.10.2013 року по справі №477/2728/13 з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № NKXRF108110174 від 17.02.2007 року в сумі 24 359,56 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Рішення набрало законної сили 22.11.2013 року. До цього часу заборгованість ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПриватБанк» не погашено.

На підставі вищевикладеного відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви.

Третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі на підставі наявних в ній доказів, інших заяв чи клопотань до суду не надходило.

Через неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Миколаївського (Вітовського) районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С. М. заведена спадкова справа №38/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та спадкова справа №138/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження 5330292 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 12 квітня 2014 року; підстава для державної реєстрації Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42229941, видана 10.04.2014 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12382068 від 12.04.2014 року; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.10.2013 року по справі №477/2728/13 з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № NKXRF108110174 від 17.02.2007 року в сумі 24 359,56 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Рішення набрало законної сили 22.11.2013 року.

06.12.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області видано два виконавчі листи по справі №477/2728/13-ц (провадження №2/477/1261/13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Спадкове майно ОСОБА_2 прийняв у спадок після смерті матері ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ), але не оформлював своїх спадкових прав.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки від 07.05.14 №1142 виданої Виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_3 , була зареєстрована АДРЕСА_1 з 16.07.1992 року та знята з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 у будинку за вищезазначеною адресою разом з спадкодавцем були зареєстровані: син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01.08.1987 р. Крім вищевказаних осіб у спадковому будинку ніхто не був зареєстрований.

Відповідно до довідки від 19.10.2020 року №1818 виданої Виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_2 був зареєстрований АДРЕСА_1 з 04.12.2005 року та знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 . На день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_5 у будинку за вищезазначеною адресою разом з спадкодавцем ніхто не був зареєстрований.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою від 09.12.2021 року, яка зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових прав за № 559, спадкова справа № 138/2020, де зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . На день його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 2200 га. цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:013:0006, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_3 , матері померлого, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був син - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, заповіт не складено. Іншого спадкового майна у спадкодавця немає.

Вказаною заявою ОСОБА_1 підтвердив, що спадщину прийняв безумовно та беззастережно, про що подав у встановлений законом строк заяву до нотаріуса. Також позивач зазначив, що спадкоємців першої черги на майно померлого, немає, інших спадкоємців другої черги на майно померлого немає, тому просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . Інших осіб, які претендують на прийняття спадщини немає.

Відповідно до Постанови приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової Світлани Миколаївни про відмову у вчиненні нотаріальних дій №394/02-31 від 09.12.2021 року під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , встановлено що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на все нерухоме майно, належне ОСОБА_2 зареєстроване обтяження арешт, номер запису про обтяження 5330292 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 12 квітня 2014 року, на підставі постанови про арешт майна боржника № 42229941, виданої 10 квітня 2014 року відділом ДВС Жовтневого РУЮ, Миколаївська область. Відповідно до підпункту 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Відповідно до листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області від 07.12.2021 року №32929 у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 07.12.2021 року щодо зняття арешту з нерухомого майна, повідомлено, що в провадженні відділу на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження за реєстровим номером в автоматизованій системі виконавчих проваджень 42229941 з примусовим виконанням виконавчого листа №2/477/1261, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області від 06.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 25359,56 грн., в межах якого зареєстроване обмеження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 12.04.2014 року за № 5330292.

28.04.2014 року виконавче провадження завершено в порядку п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 06.10.2016 року). Також в листі зазначено, що надати більш вичерпну інформацію та вирішити питання щодо зняття арештів з майна боржника не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено згідно з пунктом 1-2 Розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, у зв`язку з закінченням терміну його зберігання.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано жодних доказів звернення до спадкоємця ОСОБА_1 в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України.

Більш того, позовну заяву позивача з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі АТ КБ «ПриватБанк» отримав 25 січня 2022 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення ( а.с. 33). Однак і з цього часу банк не звернувся до позивача, як до спадкоємця боржника, з вимогою протягом шести місяців з дня, коли дізнався про прийняття спадщини.

Даних щодо відкритого виконавчого провадження станом на день звернення позивача до суду також не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з досліджених доказів, позивач прийняв спадщину, але через наявність арешту на майно спадкодавця не може оформити своє право на спадщину.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Щодо заперечень АТ КБ «ПриватБанк», що саме він є відповідачем у справі, оскільки предметом спору є порушені права позивача розпоряджатися своїм майном внаслідок існування арешту майна, а обов`язок або можливість відповідача зняти арешт з майна позивача не передбачена діючим законодавством, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанови від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, від 07 квітня 2021 року у справі № 174/474/17).

Оскільки арешт на спадкове майно ОСОБА_2 накладений в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», то саме банк має бути відповідачем у справі, що правильно визначено позивачем у позові.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна, на яке накладено арешт.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Арешт на спадкове майно був накладений органом виконавчої служби у 2014 році, на даний час виконавче провадження завершено, однак арешт, накладений на майно боржника знятий не був. На теперішній час наявність обтяження (арешту) на все нерухоме майно, належне ОСОБА_2 перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті його брата.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 13, 81,141, 263-265,273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , який був накладений відділом державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 42229941 від 10.04.2014 року, реєстраційний номер обтяження 5330292 від 12.04.2014 року.

Сторони мають право оскаржити рішення суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4

Відповідач акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001;

Третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Океанівська, 1-А, м. Миколаїв, 54032.

Повний текст рішення виготовлено 31.07.2023.

Суддя А. А. Саукова