Ухвала

27 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 206/2663/21

провадження № 61-12967св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Дніпровська міська рада,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Євчук Ірина Леонідівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року у складі судді Малихіної В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Новікової Г. В., Гапонова А. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У червні 2022 року Дніпровська міська рада звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Євчук І. Л., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та повернення земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Дніпровська міська рада посилалась на те, що 05 березня 2018 року державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Євчук І. Л. прийнято рішення від 07 березня 2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40031898, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на магазин за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою виникнення права власності на вищезазначений об`єкт, відповідно до інформаційної довідки є розпорядження про присвоєння адреси, серія та номер: 412-р, виданий 19 травня 2011 року, видавник: Дніпропетровська міська рада; лист про підтвердження декларації, серія та номер: 1007-03/49, виданий 18 січня 2018 року, видавник: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП 8, видана 08 червня 2011 року, видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 27 вересня 2017 року, видавник: Інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 ; дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: 451/01-10, виданий 22 жовтня 2010 року, видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області.

Відповідно до листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради № 4/1-145 від 29 квітня 2021 року вбачається, що станом на час надання відповіді дозвіл на виконання будівельних робіт від 22 жовтня 2010 року № 451/01-10 та декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 08 червня 2011 року ДП 8 по об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Управлінням не реєструвалась.

Також, листом Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 05 травня 2021 року за № 3/15-237 повідомлено, що відповідно до містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно - адреса - АДРЕСА_1 , жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна адреса, відсутній.

Також, позивачем зазначено, що спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва.

Враховуючи викладене, Дніпровська міська рада просила суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Євчук І. Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40031898, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на магазин за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нього за ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованої будівлі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року задоволено позовні вимоги Дніпровської міської ради.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу

Євчук І. Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40031898, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на магазин за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинено право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме магазин, літ. А-1 - будівля магазину, загальною площею - 42,4 кв. м, літ. а1 - прибудова, літ. 1-1 - навіс, за адресою:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нього за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 25166129.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованої будівлі, а саме: магазин, літ. А-1 - будівля магазину, загальною площею - 42,4 кв. м, літ. а1 - прибудова, літ. 1-1 - навіс.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дії відповідача із самовільного зайняття земельної ділянки порушують права територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, як власника земель, що належить до комунальної власності на самостійне володіння, користування, розпорядження нею.Проведення державної реєстрації права власності, само по собі, не є підставою для виникнення права власності, та здійснено всупереч встановленого законом порядку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено у апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. Місцевим судом всебічно та повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, у судовому засіданні досліджено усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості та надано їм правильну оцінку.

При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Дніпровської міської ради підлягають до задоволення.

ОСОБА_1 реалізовувала майнове право забудовника з частковим додержанням архітектурних та будівельних норм і правил, що по своїй суті не становить правових підстав для набуття права власності, так само оформлення і державна реєстрація права власності на спірне майно не є свідченням правомірного набуття такого права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення заявлені Дніпровською міською радою позовні вимоги.

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що місцевим та апеляційним судами повно і всебічно не з`ясовано обставини справи, зокрема ким було вчинено самочинне будівництво, не встановлено коли саме було виявлено порушення земельного законодавства. Суду не надано актів обстеження земельної ділянки, акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства, графічних матеріалів, висновків землевпорядної чи будівельно-технічної експертизи, які вказували на конкретну земельну ділянку на якій розташоване майно відповідача та характеристики будівлі, яку позивач вимагає знести.

Зазначає, що рішення у справі ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (частини 3 статті 58 ЦПК України, статей 81, 263 ЦПК України, застосування норм Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживчстандарту України від 07 квітня 203 року № 55, статті 120 ЗК України статей 3, 15, 256, 257, 261, 267 ЦК України), викладених у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2469цс16, від 21 січня 2019 року у справі № 910/22093/17, від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20, від 11 листопада 2021 року у справі № 910/8482/18 (910/4866/21),

від 04 серпня 2021 року у справі № 185/446/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16-ц, від 08 червня 2022 року у справі № 910/9397/20, від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17, від 28 вересня 2022 року у справі № 904/3614/20, від 22 травня 2019 року у справі № 234/3341/15-ц, від 14 вересня 2021 року у справі № 916/2024/20, від 01 квітня 2020 року у справі № 904/3935/19, від 09 червня 2020 року у справі № 917/751/19, від 31 березня 2020 року у справі № 914/1283/19, від 03 березня 2020 року у справі № 160/6823/19, від18 липня 2018 року у справі № 758/824/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20, від 07 квітня 2021 року у справі № 910/1255/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 904/5480/19, від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20 та у постанові Верховного Суду України від 19 квітня 2017 року у справі № 6-129цс17.

Заявник вважає, що судами не встановлено з якого часу позивач був обізнаний про порушене право, а тому висновки, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної даності є передчасним.

Вважає дії позивача недобросовісними, так як останньому було відомо про користування спірною земельною ділянкою з 1997 року.

Судами не враховано, що користування земельною ділянкою без документів, не є однозначною підставою для кваліфікації її як самовільно зайнятою (висновки щодо застосування положень статті 120 ЗУ України викладені у постанові Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 910/22093/17).

Позивачем не надано суду належних документів, які підтверджують право самопредставництва юридичної особи.

Провадження у суді касаційної інстанції

28 грудня 2022 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Євчук Ірина Леонідівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
С. О. Карпенко
І. М. Фаловська