Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 496/3035/23
Номер провадження: 2/511/468/23
22 вересня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Бобровська І. В.,
за участі секретаря судового засідання - Руденко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів,
У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 з позовом про припинення стягнення аліментів.
Вказана позовна заява мотивована тим, що у 2005 році сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано у 2007 році. У 2019 році відповідачка звернулась до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Біляївському відділі державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Починаючи з 15 грудня 2022 року спільна донька проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні. На підставі викладеного, позивач просить суд припинити стягнення аліментів стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_1 . Судовий наказ №494/1177/19, виданий Біляївським районним судом Одеської області від 12.04.2019 року просить визнати таким, що не підлягає виконанню.
16.06.2023 року до суду надійшла довідка з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, відповідно до якої відповідач ОСОБА_3 , 1988 р.н. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.34)
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.06.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с.35)
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої зазначив, що просить суд розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №131. (а.с.10)
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданим Камянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №29. В графі мати зазначено « ОСОБА_2 », в графі батько зазначено « ОСОБА_1 ». (а.с.12)
Відповідно до судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 12.04.2019 року, з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , було стягнуто на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 02.04.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.17-18)
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.11.2022 року, засвідчену державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Букатич Е.В., зареєстрованої в реєстрі за №1861, встановлено, що ОСОБА_1 звертався до уповноваженого органу Франції з приводу звернення неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , 2005 р.н. яка проживає з матір`ю ОСОБА_2 у Франції, за адресою: АДРЕСА_3 . З заяви вбачається, що неповнолітня ОСОБА_1 забажала повернутись до батька ОСОБА_1 до України. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 зобов`язався взяти на себе відповідальність щодо повернення неповнолітньої ОСОБА_1 до України, зобов`язався піклуватись за донькою та забезпечити всіма потребами.
З довідки голови Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області від 14.08.2023 року №797 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з ним проживають: ОСОБА_2 , 1981 р.н.(дружина), ОСОБА_5 , 2008 р.н. (син) та ОСОБА_4 , 2005 р.н. (донька).
Вищевказане також підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов домогосподарства, з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 14.08.2023 року.
Судом встановлено, що 11.12.2007 року ОСОБА_1 , 1976 р.н. зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 ,1981 р.н., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_5 , виданим Кам`янською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».
Відповідно до договору про навчання у Одеській державній академії будівництва та архітектури від 15.08.2023 року №022-2029-36 встановлено, що ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_1 , уклали договір на навчання за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Графічний дизайн», спеціальність - 022 «дизайн», фінансування здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання становить 124340 грн.
За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини.
Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.
Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до положень ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що донька ОСОБА_4 , 2005 р.н., станом на 14.08.2023 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 , окремо від матері, батько ОСОБА_1 уклав договір з Одеською державною академію будівництва та архітектуру щодо навчання доньки на контрактній формі навчання, у зв`язку з чим припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дитини.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а припинення стягнення аліментів, з урахуванням також п.23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно з ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч.2 ст.432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
У постанові ВС від 20.02.2019 у справі №2-4671/11 сформовано висновок, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.
На підставні викладеного, оскільки відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, судовий наказ було видано Біляївським районним судом Одеської області, позивачу необхідно звернутись до вказаного суду з відповідно заявою про вирішення питання щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89,258-259, 263-265, 268,280-282,432 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів - задовольнити частково.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 12.04.2019 року по справі № 496/1177/19 з дня набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя І. В. Бобровська