П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року місто Київ

справа № 754/2313/16-ц

провадження №22-ц/824/6030/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - АТ «Альфа-Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 січня 2022 року, ухвалене у складі судді Галась І.А.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 26 квітнея 2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 014-480-КЖ, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 23800 доларів США, строком до 25 квітня 2020 року, зі сплатою 13,00% річних за користування кредитними коштами.

Відповідач всупереч умовам договору кредиту та діючому законодавству, взяті на себе зобов`язання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинив виконувати, чим порушив умови договору кредиту, ст.ст.525, 526, 536, 1048, 1050 ЦК України та права банку на вчасне отримання частини наданих кредитних коштів та процентів за надання кредитних коштів.

Станом на 20 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед банком по договору кредиту в сумі 11897,66 доларів США за курсом НБУ станом на 20 квітня 2015 року становить 250536,81 грн., яка складається із боргу за кредитом (залишок непогашеної частини кредиту) - 10390,94 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 218808,82 грн.; за відсотками - 1506,72 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 31727,99 грн.

Посилаючись на зазначені обставини. позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 18 січня 2022 року позов АТ «Альфа Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 014-480-КЖ від 26 квітня 2005 року в розмірі 250536,81 грн. та судовий збір в розмірі 3758,08 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю. Незаконність і необґрунтованість рішення полягає в неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження чи оцінки доказів, неправильного визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин, визнанні встановленими недоведених обставин та невідповідності висновків обставинам справи.

Відповідач зазначає, зокрема про те, що позовна заява підписана особою, яка не мала повноважень на ведення справи. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження суми заборгованості ( відсутні виписки по рахунку, які суд зобов`язував банк надати суду).

Позов з достроковою вимогою стягнути заборгованість за кредитним договором позивачем поданий без попереднього надіслання повідомлення про дострокове повернення всієї сумі кредиту й пов'язаних із ним платежів без врахування положень Закону України «Про захист прав споживачів», що є порушенням, зокрема але не виключно, права відповідача як споживача за таким договором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 травня2023 року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12 січня 2021 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 7 квітня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем надано обґрунтовані докази порушення та невиконання відповідачем умов договору та судового рішення, в той же час відповідачем жодних допустимих доказів на протилежне не представлено.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст.611 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Установлено, що 26 квітня 2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладений договір кредиту № 014-480-КЖ, згідно з умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 23800 доларів США, зі сплатою 13% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 25 квітня 2020 року, включно, на умовах, визначених цим договором.

Банк свої зобов`язання виконав, видав 26 квітня 2005 року ОСОБА_1 грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 04-2 (т.1 а.с.8).

Пунктом 3 розділу I Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, яка була чинною на час надання кредиту, передбачено, що до касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, і видача готівки національної та іноземної валюти клієнтам з їх рахунків за видатковими касовими документами через касу банку або із застосуванням платіжних карток з їх рахунків чи відповідного рахунку банку через його касу або банкомат.

До касових документів, які оформлюються згідно із цією Інструкцією належить заява на видачу готівки ( п.1 глави 1 розділу Ш Інструкції) та визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються прийняття та видача готівки ( п.2 глави 1 розділу Ш Інструкції). Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обов`язкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи - отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Таким чином, наявна в матеріалах справи копія заяви на видачу готівки № 04-2 є належним та допустимим доказом на підтвердження видачі коштів позичальнику.

Крім того, банком суду надані виписки по особових рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_1 , що також підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру.

Установлено, що відповідач припинив виконання своїх зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Станом на 20 квітня 2015 року заборгованість позичальника становить 11897,66 доларів США та складається із заборгованості за кредитом (залишок непогашеної частини кредиту) в сумі 10390,94 доларів США, та заборгованості за відсотками - 1506,72 доларів США.

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитом.

Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій..

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем не доведено розмір заборгованості є безпідставними, оскільки позивачем до матеріалів справи надані довідка банку по клієнту ОСОБА_1 в тому, що за договором кредиту № 014-480-КЖ від 26 квітня 2005 року, укладеному з АТ «Укрсоцбанк», в рахунок погашення заборгованості за період з 26 квітня 2005 року по 17 червня 2019 року було перераховано всього 33425,41 грн., з яких на погашення основної заборгованості за кредитом звернуто 13409,06 доларів США. на погашення відсотків за кредитом - 20016,35 доларів США.

Крім того, позивачем надані виписки по особових рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_1 , що підтверджують заборгованість останньої по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розмір заборгованості позичальника за кредитом є доведеним і відповідно банк має право вимагати дострокового повернення залишку непогашеної частини кредиту на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, оскільки позичальник допустив прострочення виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту.

Разом з тим, вирішуючи питання правомірності вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі, заявленому у позовній заяві, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктами 3.3.8, 3.3.9 договору кредиту передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договору; своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору.

Погашення кредиту здійснюється щомісяця, до 15 числа, ануїтетними платежами(п.1.1 договору кредиту).

Відповідно до п.п.2.4, 2.5 договору кредиту, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30/360) щомісячно до 15 числі місяця, при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту; сплата процентів здійснюється у валюті кредиту п`ятнадцятого числі місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку , якщо п`ятнадцяте число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів згідно з п.2.4 цього договору у попередній робочій день.

Відповідно до п.4.5 договору кредиту № 014-480-КЖ у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

За наданим банком розрахунком заборгованості, довідки від 19 червня 2019 року та виписками по особовому рахунку, останній платіж позичальником здійснений 7 квітня 2014 року.

Виходячи з умов договору, зокрема п.4.5, строк виконання основного зобов`язання для позичальника настав 8 червня 2014 року і з цього часу право банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося ( правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц).

Таким чином, позивач має право вимагати від позичальника сплати відсотків, нарахованих станом на 8 червня 2014 року.

З розрахунку заборгованості вбачається, що після червня 2014 року банком нарахована заборгованість за відсотками в сумі 1017,03 доларів США. Отже, саме на таку суму заборгованість за відсотками, яку просить стягнути з відповідача позивач, підлягає зменшенню.

Суд першої інстанції на зазнечене уваги не звернув і помилково вважав, що до стягненню підлягає вся сума заборгованості за відсотками, яку просив стягнути позивач. За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а розмір, визначеної судом першої інстанції, заборгованість підлягає зменшенню на суму 21416,31 грн. (1017,03 доларів США х 21,0577 грн.)

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що вимоги банку про дострокове повернення всієї суми заборгованості є безпідставними, оскільки банк в досудовому порядку не пред`вив вимоги до позичальника, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки умовами самого договору кредиту передбачений обов`язок позичальника у разі невиконання умов договору (п.п.3.3.8, 3.3.9) погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту (п.4.5). При цьому такий обов`язок позичальника не ставиться в залежність від пред'явлення кредитором вимоги.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позовна заява від імені ПАТ «Укрсоцбанк» була підписана не уповноваженою особою, відповідно позов мав би бути залишений без розгляду, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки судом першої інстанції клопотання представника позивача про залишення позову без розгляду з зв`язку з відсутністю повноважень у представника ПАТ "Укрсоцбанк» Бурихайло Т.П. на подання позову до суду, було вирішено, про що судом 15 вересня 2020 року постановлена ухвала. Судом установлено, що позовна заява була підписана повноважним представником ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності від 9 червня 2015 року, що була підписана від імені банку двома діючими членами правління, що відповідає п.14.9 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк».

Інших доводів апеляційна скаргу ОСОБА_1 не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, сума заборгованості, визначена судом першої інстанції підлягає зменшенню з 250536,81 грн. до 229120,50 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених її вимог, в розмірі 480,28 грн..

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 січня 2022 року змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором № 014-480-КЖ від 26 квітня 2005 року з 250536,81 грн. до 229120,50 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з АТ «Альфа - Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 480,28 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус