справа № 362/3156/13-ц
головуючий у суді І інстанції Кравченко Л.М.
провадження № 22-ц/824/3422/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року

за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року

у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Служби безпеки України до Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки,-

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року заступник прокурора Київської області в інтересах Служби безпеки України (далі - СБУ) звернувся до суду з позовом щодо визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування - Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, його виконавчого комітету та сесії № 5 від 27 грудня 2000 року; № 7 від 26 липня 2001 року; № 2-7 від 25 листопада 2001 року; № 149-13-ХХІV від 25 березня 2004 року; № 430-22-V від 27 травня 2008 року; № 615-42-V від 18 лютого 2010 року щодо відчуження земель площею 2 га, що перебували у постійному користуванні Служби безпеки України в особі відповідного підсобного господарства, та визнання недійсними відповідних державних актів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року, позов задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року скасовано рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року в частині вимог про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки, витребування земельних ділянок та ухвалено в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову заступника прокурора Київської області відмовлено.

В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року залишено без змін.

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просить суд вирішити питання про поворот виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 12 березня 2017 року у справі № 362/3156/13-ц, шляхом скасування записів від 26 липня 2017 року внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заява обґрунтована тим, що після отримання копії постанови Верховного Суду відповідач дізнався, що на виконання пізніше скасованих рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції державними реєстраторами 26 липня 2017 року прийняті рішення про скасування державної реєстрації права власності відповідача ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:011:0042, :01:011:0044, :01:011:0043.

Ефективне поновлення прав відповідача на указані земельні ділянки є неможливим без застосування правового механізму повороту виконання, передбаченого статтею 444 ЦПК України, шляхом скасування записів у Державному реєстрі прав про скасування права власності відповідача на земельні ділянки.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року у справі № 362/3156/13-ц.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що з огляду на відсутність відомостей про вжиття заходів для виконання остаточного рішення суду та реєстрацію аналогічного права щодо того ж нерухомого майна зі іншою особою, право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки щодо яких 26 липня 2017 року здійснено записи про скасування права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підлягає відновленню шляхом звернення до суду із кондиційним позовом.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про поворот виконання рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що вимоги заявника необґрунтовані, оскільки ним не надано доказів, не відповідає обставинам справи, оскільки у матеріалах справи містяться подані заявником відомості із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які свідчать по скасування записів про право власності заявника на зазначені у заяві про поворот земельні ділянки на підставі попередніх рішень у справи.

Вимогами статті 444 ЦПК України не передбачено подання заявником будь-яких доказів, крім доказів вчинення дій (виконання) на підставі скасованого рішення суду. Такими доказами є інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, долучені до заяви про поворот виконання, які не враховані в оскаржуваній ухвалі.

Апелянт не погоджується із висновком суду про те, що невжиття відповідачем ОСОБА_1 заходів із звернення до виконання остаточного рішення у справі унеможливлює поворот виконання, оскільки таке остаточне рішення у справі не передбачало поворот виконання на підставі скасованих рішень, а заявник довідався про скасування записів у Державному реєстрі прав про його право власності на земельні ділянки вже після винесення у справі остаточного рішення, про що йдеться у його заяві про поворот.

Також, на думку апелянта, не відповідає законодавству висновок суду про те, що права відповідача ОСОБА_1 мають відновлюватись шляхом подання кондиційного позову.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник Служби Безпеки України - Ярко О.Ю. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частин 2-4 статті 380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням, у разі неможливості повернути майно в рішенні або ухвалі суду передбачається відшкодування вартості цього майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації. За судовим рішенням про поворот виконання видається виконавчий лист у порядку, встановленому цим Кодексом.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності (частина 1 статті 381 ЦПК України).

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки, а вимога про скасування записів про проведену державну реєстрацію права - може бути розглянута лише у позовному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача у цій справі ОСОБА_1 ОСОБА_2 у листопаді 2020 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про поворот виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 12 березня 2017 року у справі № 362/3156/13-ц, шляхом скасування записів від 26 липня 2017 року внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про скасування його права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:011:0042, :01:011:0044, :01:011:0043.

Указані вимоги відповідали положенням редакції статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом до 16 січня 2020 року.

Однак, з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, - закон не передбачав, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону №1952 викладено у новій редакції.

Отже, за змістом цієї правової норми станом на 01 грудня 2020 року виконанню підлягають виключно судові рішення:

1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, як про це просить представник відповідача у заяві про поворот виконання рішення.

Отже, починаючи з 16 січня 2020 року задоволення заяви про скасування запису про проведену державну реєстрацію права - вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З урахуванням указаних вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська