Справа №173/912/23
Провадження №2/173/378/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Верхньодніпровської міської ради, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Бас Яніна Анатоліївна, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2023 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідачів Верхньодніпровської міської ради, ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Бас Я.А., і КП «Верхньодніпровське БТІ» .

11.07.2023 року отримані відомості із Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 12.06.2023 року.

12.06.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засідання відкладений на 28.06.2023 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи

28.06.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засідання відкладений на 07.09.2023 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи та витребуванням доказів.

07.09.2023 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 07.09.2023 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок літера А-1 з господарчими будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті бабусі - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся, ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на спадкове майно, я ке складається із домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Його бабуся в 1960 році придбала літню кухню. Потім господарським способом збудувала новий житловий будинок літера А-1. Але за життя право власності на житловий будинок не оформила. Правовстановлюючого документа за життя не отримала.

Після смерті бабусі він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області, Бас Я.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але постановою приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області, Бас Я.А. від 06.02.2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, позовну заяву не відкликав.

Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідачі, ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 ,, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: представник КП "Верхньодніпровське БТІ" в судове засідання не з`явилась, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із спадкових правовідносин та правовідносин власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про встановлення батьківства, копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина яка складається в тому числі із садибного житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 склала заповіт відповідно до якого все своє майно де б воно не було та з чого б не складалось заповідає ОСОБА_1 , заповіт посвідчений секретарем виконкому Новомиколаївської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за № 38, що підтверджується копією заповіту

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області, Бас Я.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але постановою приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області, Бас Я.А. від 06.02.2023 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що бабуся позивача побудувала вищезазначений будинок та господарські споруди на відведеній земельній ділянці в 1961 - 1990 роках, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок.

Відповідно до рішення Новомиколаївської селищно ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 28 січня 2010 року № 573-35/3 вирішено надати дозвіл на розробку технічної документації по відводу земельної ділянки для передачі у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_4 , площею 824 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об`єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків АДРЕСА_2 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок та господарські споруди були побудовані покійною бабусею позивача в -1961-1990 роках, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Тобто побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Таким чином судом встановлено, за життя у покійної ОСОБА_4 , виникло право власності на житловий будинок, яке вона не оформила в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є онуком померлої ОСОБА_4 що підтверджується копіями свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб та с спадкоємцем за заповітом.

Відповідно до матеріалів спадкової справ № 56/2021, відкритої після смерті ОСОБА_4 ,. померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що окрім позивача інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Спадкоємці за законом ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 ,. подали суду заяви згідно яких вони позовні вимоги позивача визнають, та просять їх задовольнити. З чого суд приходить до висновку, що дані спадкоємці не претендують на спадщину. що залишилась після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами ( зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця державним актом про право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з урахуванням наведених вище доводів та обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності , суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті бабусі підлягають задоволенню у відповідності із обраним позивачкою способом захисту порушених прав.

Понесені позивачкою судові витрати в сумі 1 073.60 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, оскільки суд не вбачає вини відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , до Верхньодніпровської міської ради,, , юридична адреса: пр.. Шевченка м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Бас Яніна Анатоліївна,, юридична адреса: 51600 пр. Шевченка, 12-17 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», , юридична адреса: 51600 вул. Театральна, 16 Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати та зареєструвати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_5 , право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок лтера А-1, загальною площею 44.4 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073.60 грн. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.09.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 22.09.2023 року

Дата набрання законної сили: 10.10.2023 року