П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 серпня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Джуги С. Д., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Савинець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пітух Василь Іванович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2022 року, ухвалене суддею Голяна О. В., по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Діджи Фінанс», ТОВ «Делвік», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ТОВ «Діджи Фінанс», ТОВ «Делвік» про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень.

Свої вимоги мотивувала тим, що 10 грудня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 446/ФКВ-07 на суму 29 400 дол. США під 12 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 02 грудня 2037 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11 грудня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №446/Zфквiп-07, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 3712, відповідно до умов якого передано в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк». Згідно п. 4.1 цього договору ТОВ «Укрпромбанк» в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним Банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Згідно п. 4.2 цього договору АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

З огляду на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору АТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитом. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2015 року у справі №308/10202/14-ц позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь AT «Дельта Банк» 158 548,95 грн. боргу та 1585 грн. судових витрат.

Рішення апеляційного суду у справі №308/10202/14-ц виконане ОСОБА_1 в повному обсязі, про що свідчить квитанція № 1876/з1 від 01.07.2019 року та постанова Ужгородського МВ ДВС про закінчення виконавчого провадження № 51086963 від 20.03.2020 року.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 20.07.2021 року щодо боржника ОСОБА_2 відсутні будь-які виконавчі провадження.

Листом від 02 липня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до АТ «Дельта Банк», в якому вказала про сплату боргу та просила вилучити обтяження щодо предмета іпотеки. Однак, відповіді на цей лист позивачка не отримала.

07 вересня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» надіслали позивачці повідомлення-вимогу № 54, в якому вказано, що 02.09.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким АТ «Дельта Банк» відступили на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 446/ФКВ-07 від 10.12.2007 року. Також ТОВ «Діджи Фінанс» зазначило, що було порушення умов кредитного договору по сплаті суми боргу та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим ТОВ «Діджи Фінанс» вимагає сплатити заборгованість у розмірі 1 074 071, 68 грн., яка складається із суми основної заборгованості в розмірі 500 541, 11 грн. та суми несплачених процентів в розмірі 573 530, 57 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійснено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Делвік».

Відчуження квартири здійснено продавцем ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотекодержателем на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна в порядку статті 38 Закону « Про іпотеку» , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. за реєстровим номером 2065.

Отримавши копію вказаного договору купівлі-продажу, з його змісту вбачається, що покупцем є ТОВ «Делвік». Відчуження квартири здійснено за 150 000 грн., а продавець за 30 днів до укладення цього договору письмово повідомив іпотекодавця про намір укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки.

Разом з тим, на переконання позивача, укладений договір купівлі-продажу слід визнати недійсним, оскільки дійсне зобов`язання за кредитним договором 446/ФКВ-07 від 10.12.2007 року відсутнє, а іпотека як забезпечувальне зобов`язання на момент посвідчення спірного договору купівлі-продажу припинена. Крім того, у справі відсутні докази оплатності укладеного договору купівлі продажу, а вимоги іпотекодержателя були захищені в судовому порядку шляхом стягнення суми боргу.

Більше того, на дані правовідносини поширюється дія Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» оскільки квартира по АДРЕСА_1 використовується як місце постійного проживання позивача, при цьому іншого житла у його власності немає.

З огляду на це позивач просив:

1) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 60115626, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. від 01.09.2021 13:11:15;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна в порядку ст. 38 Закону «Про іпотеку», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д. В. за реєстровим номером 2065, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ДЕЛВІК» (Т.1, а.с.1-8).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.09.2021 року, у вигляді заборони відчуження квартири загальною площею 31,9 м.кв. по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ «Делвік», скасовано (Т.2 а.с.15-27).

На це рішення позивачка ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пітух В. І., подала апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Оскільки зобов`язання за кредитним договором № 446/ФКВ-07 від 10.12.2017 року припинилося у зв`язку з повним виконанням рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2015 року, а тому припинилося у відповідності до вимог статті 559 ЦК України право застави (іпотеки). На момент укладення спірного договору купівлі-продажу предмета іпотеки від 01.09.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» не мало дійсного зобов`язання за кредитним договором та як наслідок похідного права іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки в порядку ст. 38 Закону «Про іпотеку». Ці обставини суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення. З огляду на це, апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити в повному обсязі (Т.2, а.с.29-39)

У судове засідання в апеляційній інстанції учасники справи не зявилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Від представника позивачки - адвоката Пітух В. І., а також від представника ТОВ «Діджи Фінанс» Сіренко Ю. Є. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 10 грудня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 446/ФКВ-07 на суму 29 400 дол. США під 12 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 02 грудня 2037 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11 грудня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №446/Zфквiп-07, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 3712, відповідно до умов якого передано в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк». Згідно п. 4.1 цього договору ТОВ «Укрпромбанк» в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним Банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Згідно п. 4.2 цього договору АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

02 вересня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким АТ «Дельта Банк» відступили на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 446/ФКВ-07 від 10.12.2007 року. Також ТОВ «Діджи Фінанс» зазначило, що було порушення умов кредитного договору по сплаті суми боргу та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим ТОВ «Діджи Фінанс» вимагає сплатити заборгованість у розмірі 1 074 071, 68 грн., яка складається із суми основної заборгованості в розмірі 500 541, 11 грн. та суми несплачених процентів в розмірі 573 530, 57 грн.

Про відступлення права вимоги позивачці було надіслано повідомлення-вимогу ТОВ «Діджи Фінанс» за № 54 від 07.09.2020 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійснено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Делвік».

Відчуження квартири здійснено продавцем ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотекодержателем на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна в порядку статті 38 Закону « Про іпотеку» , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. за реєстровим номером 2065.

Із змісту укладеного договору купівлі-продажу вбачається, що покупцем є ТОВ «Делвік». Відчуження квартири здійснено за 150 000 грн., а продавець за 30 днів до укладення цього договору письмово повідомив іпотекодавця про намір укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки.

Звертаючись із позовом до суду позивач вказав, що укладений договір купівлі-продажу слід визнати недійсним, а рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень скасувати, оскільки дійсне зобов`язання за кредитним договором 446/ФКВ-07 від 10.12.2007 року відсутнє, а іпотека як забезпечувальне зобов`язання на момент посвідчення спірного договору купівлі-продажу припинена. Крім того, на переконання позивача, у справі відсутні докази оплатності укладеного договору купівлі продажу, а вимоги іпотекодержателя були захищені в судовому порядку шляхом стягнення суми боргу. На дані правовідносини, на переконання позивача, також поширюється дія Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» оскільки квартира по АДРЕСА_1 використовується як місце постійного проживання позивача, при цьому іншого житла у його власності немає. Інших доводів для скасування державної реєстрації прав та обтяжень, а також для визнання укладеного договору купівлі-продажу недійсним позивач не вказав.

З цього приводу судом встановлено, що з огляду на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, АТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитом. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2015 року у справі №308/10202/14-ц позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь AT «Дельта Банк» 158 548,95 грн. боргу та 1585 грн. судових витрат.

Рішення апеляційного суду у справі №308/10202/14-ц виконане ОСОБА_1 в повному обсязі, про що свідчить квитанція № 1876/з1 від 01.07.2019 року та постанова Ужгородського МВ ДВС про закінчення виконавчого провадження № 51086963 від 20.03.2020 року.

Вказані обставини щодо виконання рішення суду у справі №308/10202/14-ц не заперечуються та визнаються обома сторонами. Зокрема, з боку ТОВ «Діджи Фінанс» у поданому ними відзиві на позовну заяву (Т.1, а.с.88-93).

Отже, з вказаного слідує, що оспорюваний договір купівлі-продажу був укладений ТОВ «Діджи Фінанс» в порядку, передбаченому ст. 38 Закону «Про іпотеку», з метою задоволення грошових вимог за кредитним договором № 446/ФК-07 від 10.12.2007 року.

Виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна.

Предметом іпотеки за іпотечним договором виступала однокімнатна квартира, яка належала позивачці, загальною площею 31,9 кв.м., житловою площею 15, 4 кв.м., розташована в АДРЕСА_1 .

Право вимоги за кредитним та іпотечним договором одержало ТОВ «Діджи Фінанс» від ПАТ «Дельта Банк», уклавши 02.09.2020 року договір № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., за реєстровим № 1609.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Про відступлення права вимоги позивачка повідомлена, що нею визнається у поданому нею позові, та про що свідчить повідомлення-вимога ТОВ «Діджи Фінанс» за № 54 від 07.09.2020 року.

ТОВ «Діджи Фінанс» зареєструвало своє право іпотекодержателя на вказану квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а в подальшому продало її в порядку статті 38 Закону «Про іпотеку».

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 2 ст. 37 Закону «Про іпотеку»).

Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі (ч. 3 ст. 37 Закону «Про іпотеку»).

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності (ч. 5 ст. 37 Закону «Про іпотеку»).

В даному випадку укладений між сторонами іпотечний договір містить відповідне застереження про прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання. Цей іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (п.4.4.1 Іпотечного договору).

Твердження про припинення зобов`язань за кредитним договором № 446/ФКВ-07 від 10.12.2007 року позивачка обґрунтовує повним виконанням нею рішення у справі № 308/10202/14, що відповідає дійсності. В цьому рішенні Апеляційного суду Закарпатської області від 08.10.2015 року йдеться про борг ОСОБА_1 перед AT «Дельта Банк» в розмірі 158 548, 95 грн.

Однак, є також рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 грудня 2010 року у справі 2п-1163/10, в якому йдеться про борг ОСОБА_1 перед AT «Дельта Банк» в розмірі 255 373, 66 грн. Це судове рішення набуло законної сили, даних про його виконання з боку позивачки не має (Т.1., а.с.179-180).

Таким чином, доводи позивачки про припинення основного зобов`язання з огляду на його виконання, є необґрунтованими. Додані до справи докази не підтверджують повне погашення заборгованості по кредиту за двома судовими рішеннями. Відсутність відкритих виконавчих проваджень не може свідчити про повне погашення позивачкою кредитної заборгованості.

Щодо оплатності оспореного договору купівлі-продажу нерухомого майна, то для перевірки даної обставин, апеляційний суд зобов`язав ТОВ «Діджи Фінанс» надати відповідні докази сплати покупцем коштів за договором купівлі-продажу нерухомого майна в порядку статті 38 Закону «Про іпотеку», посвідченого 01.09.2021 року приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. за реєстровим № 2065. На виконання ухвали суду такі докази були надані стороною відповідача та приєднані до матеріалів справи (Т.1, а.с.217-219). Отже, ці доводи позивачки щодо відсутності доказів оплатності укладеного договору купівлі-продажу, також не знайшли свого підствердження.

За змістом статті 1 Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» обов`язковою умовою для заборони на примусове звернення стягнення нерухомого житлового майна, що є предметом іпотеки, є відсутність у позичальника у власності іншого нерухомого майна. У даному випадку позивачка є власником 1/2 частини квартири загальною площею 73, 3 кв.м., що розташована в АДРЕСА_2 (Т.1,а.с.98), а тому положення вказаного закону на неї не поширюються.

Отже, ухвалюючи у даній справі рішення про відмову в позові, місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи та виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пітух Василь Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2023 року.

Головуючий

Судді