ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2741/21 Провадження № 2/636/308/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Орєхової Ю. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

Згідно з судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 19 лютого 2018 року позивач сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) щомісячно, з 13 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від другого шлюбу з ОСОБА_4 у нього народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого ОСОБА_1 також сплачує аліменти згідно з рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 травня 2021 року в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Загальний розмір аліментів, які сплачує позивач ставить його у скрутне матеріальне становище, тому що складає більше 1/3 частки його доходу, яку він повинен сплачувати згідно з вимогами чинного законодавства на двох дітей. Також зазначив, що його середній дохід становить приблизно сім тисяч гривень, а він офіційно не працює, інших доходів немає. У зв`язку з вищевикладеним просить суд зменшити розмір аліментів, які стягують з нього на підставі судового наказу з до 1/6 частки та відкликати вказаний судовий наказ.

09 листопада 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідачка просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що наявність іншого шлюбу та дитини не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на дитину від попереднього шлюбу, при чому розмір такої частки і так встановлений мінімальний в розмірі частки. Позивач не надав доказів, що ніде офіційно не працює. Крім того, зазначила, що вона сама виховує дитину, отримуючи мінімальну зарплатню, а їх спільна донька школярка, потребує шкільного приладдя, лікування, забезпечення необхідними речами для її розвитку, навчання та виховання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності, надавши до суду копію рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2023 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 09 грудня 2021 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Суховецька О. В. у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутності.

За результатами судового розгляду на підставі повідомлених сторонами справи обставин справи та наданих ними доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2015 року, виданим виконавчим комітетом Коробчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Відповідно до судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 19 лютого 2018 року було присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто з 13 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно з рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 08 січня 2019 року (справа № 636/3458/18) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 вересня 2020 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_4 .

Згідно з рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 травня 2021 року, яке набрало законної сили 14 червня 2021 року (справа № 636/1610/21) було присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 16 квітня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про доходи № 01-02/1/175 від 03 листопада 2021 року, виданої Чугуївським міським центром соціально-психологічної реабілітації дітей, загальна сума доходу ОСОБА_2 за період часу з 01травня 2021 року до 31 жовтня 2021 року без урахування аліментів становить 43033 грн 49 коп.

Згідно з рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2023 року, яке набрало законної сили 22 березня 2023 року (справа № 636/5542/21) було присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 09 грудня 2021 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на погіршення свого матеріального становища та збільшення витрат, що пов`язано з присудженням йому рішенням суду обов`язку зі сплати аліментів на утримання другої їх спільної неповнолітньої дитини, а також рішенням про сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Таким чином, нести відповідальність з утримання дитини повинні обидва батьки, оскільки вони мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а тому посилання відповідачки про те, що вона забезпечує дитину суд вважає необґрунтованим, оскільки батьки в рівних частках повинні нести матеріальну відповідальність, а на її користь стягуються аліменти, які вона має використовувати для потреб дитини.

Зі змісту вищевикладеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище платника аліментів та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини.

За таких обставин справи, суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що позивач сплачує аліменти за судовим наказом на утримання доньки, за рішенням суду на утримання сина, сплачує аліменти на утримання дружини, що в своїх сукупності дає підстави зробити висновок, що з моменту винесення спірного судового наказу у позивача змінився матеріальний стан, а тому відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб всіх дітей та можливостей батька, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідача на утримання доньки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони справи як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

В зв`язку з вищевикладеним, клопотання відповідачки ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити в повному обсязі.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з однієї чверті до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) за судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 19 лютого 2018 року у справі № 636/535/18.

Судовий наказ Чугуївського міського суду Харківської області від 19 лютого 2018 року у справі № 636/535/18 відкликати та приєднати до матеріалів справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов