Справа № 350/1484/23
Номер провадження 2-о/350/89/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного сумісного проживання з покійним чоловіком,

в с т а н о в и л а:

5 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного сумісного проживання з покійним чоловіком, та просила встановити факт спільного проживання на час смерті її покійного чоловіка ОСОБА_2 з нею - його дружиною ОСОБА_1 . Встановлення цього факту надасть їй можливість реалізувати своє право на пенсійне забезпечення (пенсію), яку отримував її покійний чоловік.

Дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, вважаю, що заява підлягає залишення без руху з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною другою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, розгляд справ про встановлення факту спільного сумісного проживання дружини та чоловіка, які перебували у зареєстрованому шлюбі на день смерті одного із подружжя цією нормою не передбачено.

Згідно пункту 5 частини другої статті 293 та частини другої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Частина перша статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, передбачає перелік фактів, які може встановити суд: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Зі змісту заяви убачається, що фактично заявниця претендує на отримання допомоги (пенсії), а тому має право на встановлення відповідного факту, передбаченого статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу, України закріплено умови, за яких можливе встановлення юридичних фактів, зокрема, що встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів доданих до заяви та змісту заяви не вбачається, що заявниця зверталася до компетентних органів, щодо отримання допомоги (пенсії).

Отже, чинним законодавством визначений порядок отримання пенсії і порядок оскарження такої відмови.

Ця відмова є обов`язковою для розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Слід зазначити, що схожа позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п. 3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновитидокумент,що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Окрім того, відповідно до частини четвертої статті статті 294 Цивільного процесуального кодексу, України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Однак заявницею до участі у справі заінтересовану особу не залучено.

З урахуванням викладеного, заявниці неохідно конкретно зазначити який саме факт вона просить встановити, приєдати відмову компетентного органу щодо призначення домопоги (пенсії) та залучити до участі в справі заінтересовану особу.

Таким чином, вивченням матеріалів справи встановлено, що заява не відповідає вимогам викладеним у статях 175, 177, 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно частин першої, другої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним, подана без додержання вимог статей 175,177 Цивільного процесуального кодексу України, заява підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення вказаних вище недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх неусунення у встановлений судом термін вищевказана заява буде визнана неподаною та повернута заявниці.

Керуючись статями 175, 177, 185, 293-294, 315 Цивільного процесуального кодексу, України,

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного сумісного проживання з покійним чоловіком, залишити без руху.

Повідомити заявницю про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сокирко Л.М.