ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7627/23 Справа № 179/589/22 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко О.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «ІНТАМА», -

в с т а н о в и л а:

У червні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» (далі - ТОВ «ІНТАМА») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «ІНТАМА», мотивуючи тим, що 03 червня 2008 року між селянським (фермерським) господарством «БОНДАРЕВО» (далі - СФГ «БОНДАРЕВО»), правонаступником якого є ТОВ «ІНТАМА», та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, предметом якого є оренда (користування) земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0058, з метою використання за цільовим призначенням (згідно з УКЦВЗ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (для вирощування сільськогосподарських культур) загальною площею 4,84 га, в тому числі: рілля - 4,84 га, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Вказаний договір оренди укладено терміном на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі в Магдалинівському відділі Дніпропетровської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». На підставі акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), її приймання та передачі орендодавцем орендареві і передачі орендареві на зберігання межових знаків земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради від 03 червня 2008 року, ОСОБА_1 передала в натурі земельну ділянку (кадастровий номер - :01:002:0058) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,84 га, а орендар - СФГ «БОНДАРЕВО» (правонаступником якого є ТОВ «ІНТАМА») прийняв (отримав) терміном на 10 років вказану земельну ділянку. Договір від 03 червня 2008 року зареєстровано Магдалинівським відділом Дніпропетровської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 17 березня 2010 року за №64.

Вказували, що 09 грудні 2014 року між СФГ «БОНДАРЕВО» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки (нова редакція), відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0058), з метою використання за цільовим призначенням (згідно з УКЦВЗ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 2.1) загальною площею 4,840 га, в тому числі рілля 4,840 га, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, терміном на 49 років, починаючи з дати його державної реєстрації 17 березня 2010 року. При укладенні договору від 09 грудня 2014 року було допущено технічну помилку в зазначенні кадастрового номеру земельної ділянки, а саме - зазначено кадастровий номер :01:002:0058, замість вірного - :01:002:0058 та з цією помилкою було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права. На підставі акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), її приймання та передачі орендодавцем орендареві і передачі орендареві на зберігання межових знаків земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради від 09 грудня 2014 року ОСОБА_1 , передала в натурі (на місцевості) земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0058, загальною площею 4,840 га, а орендар прийняв (отримав) терміном на сорок дев`ять років вказану земельну ділянку. Фактично було укладено нову редакцію договору оренди від 03 червня 2008 року однієї ж і тієї самої земельної ділянки.

Зазначали, що ТОВ «ІНТАМА», як правонаступник СФГ «БОНДАРЕВО», належним чином виконували умови договору оренди земельної ділянки, щорічно орендна плата за період з 2018 року по 2020 рік (включно) нараховувалась та сплачувалась в розмірі 5 985,28 грн., станом на 31 грудня 2020 року існує переплата в сумі 17 390,70 грн. Також у період з 2016 по 2020 роки орендарем, як податковим агентом, сплачено податок з доходів ОСОБА_1 за оренду земельних ділянок. Таким чином, позивач належним чином виконує свої зобов`язання по сплаті орендних платежів з договором оренди, а орендодавець ОСОБА_1 до теперішнього час не зверталась до них для розірвання укладених договорів. Жодних питань з приводу виконання зазначених договорів оренди у ОСОБА_1 до товариства не виникало.

04 червня 2021 року, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, їм стало відомо, що 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 уклала з відповідачем ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0058, загальною площею 4,84 га, строком на 10 років, право оренди ОСОБА_2 09 березня 2021 року незаконно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що при наявності діючого договору оренди та вже зареєстрованому за ТОВ «ІНТАМА» праві оренди земельної ділянки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно уклали договір оренди цієї самої земельної ділянки та в подальшому ОСОБА_2 незаконно зареєстрував право оренди, незважаючи на вже зареєстроване право оренди на цю ж саму земельну ділянку за ТОВ «ІНТАМА», скориставшись помилкою в кадастровому номері. Одночасне існування двох договорів оренди однієї земельної ділянки та їх державна реєстрація суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціювання ринку нерухомого майна, а тому просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір оренди землі без номера від 28 грудня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0058, загальною площею 4,84 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:56969870 від 09 березня 2021 року Ніколаєвої М.В , виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0058, загальною площею 4,84 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області; припинити за ОСОБА_2 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0058, загальною площею 4,84 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, а саме - припинити номер запису про інше речове право: 40877695, дата державної реєстрації: 04 березня 2021 року, державний реєстратор Ніколаєва М.В. виконавчий комітет Сурсько-Літовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 28 жовтня 2020 року, видавник: договір укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56969870 від 09 березня 2021 року Николаєва М.В. , виконавчий комітет Сурсько-Літовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, зміст, характеристика іншого речового права: дата укладення договору (після 2013р)/ Дата державної реєстрації (до 2013 р): 28 жовтня 2020. Строк: 10 р. Дата закінчення дії: 28 жовтня 2030 року, відомості про суб`єкта іншого речового права: орендодавець: ОСОБА_1 , орендар: ОСОБА_2 опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка кадастровий номер-:01:002:0058, загальною площею 4,84 га; зареєструвати за ТОВ «ІНТАМА» право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :016002:0058, загальною площею 4,84 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі Договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року, який укладений між ТОВ «БОНДАРЕВО» (правонаступником якого є ТОВ «ІНТАМА») та ОСОБА_1 .

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «ІНТАМА» ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 09 грудня 2014 року було укладено нову редакцію договору оренди земельної ділянки, належної відповідачці ОСОБА_1 . Всі умови договору ними виконувались належним чином. Ними доведено заявлені позовні вимоги, в той час як відповідачкою не спростовано факт підписання 09 грудня 2014 року нової редакції договору оренди земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки від 28 жовтня 2020 року, який укладено під час дії договору від 09 грудня 2014 року, порушує їх права та саме вони є орендарями земельної ділянки.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

29 серпня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Салтисюка Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з тим, що він перебуває на амбулаторному лікуванні.

Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим у задоволенні клопотання відмовити та розглянути справу за відсутності відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Салтисюка Ю.В.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалам справи, що земельна ділянка, площею 4,84 га, кадастровий номер :01:002:0058, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №096219 від 23 січня 2004 року.

03 червня 2008 року між СФГ «БОНДАРЕВО» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0058, площею 4,840 га, в тому числі рілля - 4,840 га, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, строком на 10 років, який 17 березня 2010 року зареєстровано Магдалинівським відділом Дніпропетровської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за №64 .

Згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) її приймання та передачі орендодавцем орендареві і передачі орендареві на зберігання межових знаків на території Новопетрівської сільської ради від 03 червня 2008 року ОСОБА_1 передала в натурі земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0058, загальною площею 4,84 га, а СФГ «БОНДАРЕВО» прийняв (отримав) на 10 років вказану земельну ділянку.

У 2012 році СФГ «БОНДАРЕВО» було перетворено в ТОВ «БОНДАРЕВО», яке відповідно до п.1.1 Статуту є повним правонаступником всіх прав та обов`язків СФГ «БОНДАРЕВО».

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «БОНДАРЕВО» №01/01/18 від 28 серпня 2018 року, товариство змінило назву на ТОВ «ІНТАМА».

Відповідно до статуту ТОВ «ІНТАМА» (затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «БОНДАРЕВО» №01/01/18 від 28 серпня 2018 року) ТОВ «ІНТАМА» є повним правонаступником всіх прав та обов`язків СФГ «БОНДАРЕВО».

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року, ОСОБА_1 (орендодавець) передала ТОВ «БОНДАРЕВО» в оренду земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0058, з метою використання за цільовим призначенням (згідно з УКЦВЗ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 2.1) загальною площею 4,840 га, в тому числі рілля 4,840 га, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, терміном на 49 років, починаючи з дати його державної реєстрації 17 березня 2010 року (т.1 а.с.18-20).

Згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) її приймання та передачі орендодавцем орендареві і передачі орендареві на зберігання межових знаків на території Новопетрівської сільської ради від 09 грудня 2014 року ОСОБА_1 передала в натурі земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0058, загальною площею 4,84 га, а ТОВ «БОНДАРЕВО» прийняв (отримав) на 49 років вказану земельну ділянку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 33959682 від 20 лютого 2015 року, державним реєстратором реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2014 року за ТОВ «БОНДАРЕВО» зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0058, площею 4,84 га, номер запису про інше речове право 8810518 (т.1 а.с.22).

У період з 2018 по 2020 роки позивач перерахував на рахунок відповідачки ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою у загальній сумі 35 346,54 грн., що підтверджується: платіжним дорученням №631 від 17 жовтня 2018 року на суму 5 985,28 грн., платіжним дорученням №797 від 25 квітня 2019 року на суму 12 180,78 грн., випискою з рахунку ТОВ «ІНТАМА» від 10 вересня 2019 року на суму 5 000 грн., платіжним дорученням №933 від 29 січня 2020 року на суму 12 180,48 грн. (т.1 а.с. 32-35).

Відповідно до наданих позивачем податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2016 та 2018-2020 роки, позивачем нараховано та виплачено ОСОБА_1 доходи за оренду земельних ділянок та утримано відповідні суми податку. Останній податковий розрахунок за 01 квартал 2020 року позивачем подано до податкового органу 10 травня 2020 року.

28 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 в строкове платне користування (оренду) належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:002:0058, площею 4,840 га, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Договір укладено строком на 10 років та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до вимог чинного законодавства.

28 жовтня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в межах договору оренди землі, було укладено «Акт приймання передачі земельної ділянки в натурі на місцевості Орендодавцем орендареві на території Новопетрівської сільської ради», згідно якого підтверджено факт передачі в користування на умовах договору оренди землі, земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0058 орендодавцем ОСОБА_1 на користь орендаря ОСОБА_2

04 березня 2021 року державним реєстратором Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Николаєвою М.В. проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0058, на підставі договору оренди землі від 28 жовтня 2020 року, номер запису про інше речове право: 40877695, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 247256355 від 09 березня 2021 року.

Відповідачка ОСОБА_1 заперечує факт укладення з ТОВ «БОНДАРЕВО» договору оренди землі від 09 грудня 2014 року (нова редакція) та зазначає, що вказаний договір вона не укладала та не підписувала.

Для з`ясування цих обставин у справі призначалась судово-почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №6083-22 від 27 березня 2022 року, вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» розділу «5.Реквізити та підписи Сторін» договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «БОНДАРЕВО», самою ОСОБА_1 або іншою особою, не надається за можливе з причин, викладених у дослідницькій частині висновку.

В дослідницькій частині висновку експерт зазначив, що почерговим порівнянним кожної групи вільних зразків підпису з експериментальними зразками підпису і почерку ОСОБА_1 між ними встановлені збіги та розбіжності ознак почерку. Проте виявити необхідну кількість збіжних або розбіжних ознак почерку, достатню для якого-небудь (позитивного чи негативного) висновку не виявилось можливим. Пояснюється це простотою будови почерку, а також великим розривом у часі: вільні зразки датовані 2013,2014 роками, а експериментальні - відібрані у 2022 році. Відсутність у розпорядженні експерта вільних зразків підпису ОСОБА_1 , які б не викликали сумніву в їх достовірності, не дозволила провести порівняльне дослідження спірного підпису від імені ОСОБА_1 та вирішити питання щодо ідентифікації особи його виконавця.

Вирішуючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того що зі змісту договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ «БОНДАРЕВО» земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0058, площею 4,840 га, на строк сорок дев`ять років, починаючи з дати його державної реєстрації - 17 березня 2010 року. Оскільки кадастровий номер земельної ділянки є істотною умовою договору оренди землі, а право оренди землі виникає саме з дати державної реєстрації, суд дійшов висновку, що між ТОВ «ІНТАМА» та ОСОБА_1 не було досягнуто домовленості про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0058 на 49 років і право оренди вказаної земельної ділянки на 49 років не було зареєстровано за ТОВ «БОНДАРЕВО» у встановленому законом порядку. У процесі розгляду справи сторони не надали і суд не здобув належних доказів укладення договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2014 року (нова редакція) між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «БОНДАРЕВО», як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:0058. Такий договір не зареєстрований у Державному реєстрі. Доводи представника позивача про те, що при укладенні договору від 09 грудня 2014 року в кадастровому номері земельної ділянки було допущено описку, суд не прийняв до уваги, оскільки як вже зазначалося, кадастровий номер земельної ділянки є істотною умовою договору оренди землі, який підлягає державній реєстрації з внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, суд прийняв до уваги пояснення позивачки та свідка, які у судовому засіданні наполягали на тому, що ОСОБА_1 договір оренди належної їй земельної ділянки на 49 років з позивачем не укладала. Спірний договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0058, площею 4,84 га, яка належить ОСОБА_1 , укладений між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 жовтня 2020 року та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 березня 2021 року, тобто після закінчення дії договору оренди землі між ТОВ «Бондарево», правонаступником якого є ТОВ «ІНТАМА» та ОСОБА_1 . За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

За статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У статті 14 Конституції України вказано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Разом із тим, повноваження власника певним чином обмежуються, оскільки за частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій, четвертій статті 639 ЦК України вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У частинах першій та другій статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом України «Про оренду землі» №161-XIV (далі - Закон №161-XIV), іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону №161-XIV).

Відповідно до статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консенсуальним, строковим та оплатним.

У частині першій статті 14 Закону №161-XIV (у редакції на момент укладення договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року) було визначено таку форму договору оренди, а саме: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі відповідно до статті 15 Закону №161-XIV (у редакції станом на 09 грудня 2014 року) були: 1) об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); 2) строк дії договору оренди; 3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; 4) умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; 5) умови збереження стану об`єкта оренди; 6) умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; 7) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; 8) існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; 9) визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; 10) відповідальність сторін; 11) умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону, було підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі могли бути зазначені інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Отже, можна зробити висновок, що на законодавчому рівні встановлені чіткі і однозначні вимоги щодо форми і змісту договору оренди землі.

На час укладення договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року стаття 6 Закону №161-XIV передбачала, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За статтею 17 Закону №161-XIV передача об`єкта оренди орендарю здійснювалася орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

У частині третій статті 640 ЦК України в редакції Закону №1878-VI від 11 лютого 2010 року, що діє з 01 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Разом із тим, у частині п`ятій статті 6 Закону №161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року №1878-VI) визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки.

Таким чином, можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638,759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV.

З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря-отримати право на користування земельною ділянкою.

Зареєстроване право оренди землі є речовим правом.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі №6-643цс16 зробив такі висновки: «Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статей 125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону №1952-IV. За частиною п`ятою статті 6 Закону №161-XIV право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону №1952-IV передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 2 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду у встановленій формі. Разом із тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125,126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.»

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року у справі №357/8277/19 (провадження №14-65цс22) Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16, у частині того, що договір є укладеним з моменту досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, право оренди виникає з моменту його державної реєстрації.

Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі №6-643цс16 в частині того, що виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125,126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вказаний висновок стосується чинності договору оренди землі, укладеного після 01 січня 2013 року, тобто після зміни законодавчого регулювання: виключення із Закону №161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди та вказівки на необхідність реєстрації права оренди та виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність правочину з дня його державної реєстрації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному реєстрі земель.

У справі, речове право на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0058, належну відповідачці ОСОБА_1 , за позивачем на підставі договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року, укладеного між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 , зареєстроване не було.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами набуття в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0058, доводи приведені в апеляційній скарзі цього не спростовують.

Той факт, що фактично на підставі договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року було зареєстровано право оренди на земельну ділянку з іншим кадастровим номером :01:002:0058) не дає підстав для задоволення позову саме про визнання недійсним договору оренди землі без номера від 28 грудня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0058, загальною площею 4,84 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56969870 від 09 березня 2021 року; припинення за ОСОБА_2 права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002: 0058, загальною площею 4,84 га,яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та реєстрації за ТОВ «ІНТАМА» права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :016002:0058, загальною площею 4,84 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09 грудня 2014 року, який укладений між ТОВ «БОНДАРЕВО» (правонаступником якого є ТОВ «ІНТАМА») та ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров