Справа № 331/1509/21
Провадження № 2/331/38/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» серпня 2023 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі - Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Євгена Васильовича, 3-і особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна про скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Євгена Васильовича, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

В обґрунтування уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 вказує, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 789 кв.м., а саме: будинки літери А, Б, Л-2.

Вказане домоволодіння перебуває в спільній частковій власності у наступних осіб:

- житловий будинок літ. А, який належить йк праві спільної часткової власності:

ОСОБА_5 (1/5 частка) та ОСОБА_4 (1/5 частка);

- житловий будинок літ. Б, який належить на праві спільної часткової власності:

ОСОБА_1 (1/8 частка, розміром 28.1 кв.м. - заг. площа);

ОСОБА_7 (частка, розміром 76,1 кв.м. - заг. площа);

ОСОБА_3 (1/8 частка розміром 27,5 кв.м. - заг. площа);

- недобудований житловий будинок літ. Л-2, який належить ОСОБА_7 (загальна площа 82,2 кв.м.).

Позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-418, виданого 23.05.2012 р. державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М., свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 4-34, виданий 18.03.1999 р. державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Шипко З.А. набув у власність 1/8 частини житлового будинку літ. Б, що знаходиться на земельній ділянці площею 789 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Державна реєстрація права власності частки у нерухомому майні посвідчена витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22542679 від 22.04.2009 p., витягом про державну реєстрацію прав № 34509504 від 15.06.2012 р.

Іншим співвласником житлового будинку літ. Б в розмірі 1/8 частки був його брат ОСОБА_2 - відповідач по справі, який набув право власності на вказане майно також на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії та номер: 3-391, виданого 16.03.2009 р. Четвертою Запорізької державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 174, виданий 02.12.2019 р. Четвертою Запорізької державною нотаріальною конторою.

В жовтні 2020 року, він отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обсктів нерухомого майна, з якого дізнався про те, що:

04.12.2019р. 13:56:05 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50069696 від 06.12.201913:21:02 державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенко Є.В. - відповідачем по справі, було зареєстровано право власності окремої квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 27,5 кв.м., житлова площа - 22,2 кв.м.

Форма власності: приватна.

Розмір частки: 0. Власники:

ОСОБА_2 .

Вказане рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , було прийнято державним реєстратором Христенко Є.В. на підставі наступних документів:

- технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 02.12.2019, видавник: Інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 ;

- свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 3-391, виданий 16.03.2009, видавник: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора;

- свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-420, виданий 23.05.2012, видавник: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора;

- акт, серія та номер: 174, виданий 02.12.2019, видавник: Інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8

12.12.2019 року право власності на вказану квартиру АДРЕСА_3 набув ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу. квартири, укладений з ОСОБА_2 , серія та номер: 2890, видавник: Швецова О.С. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу.

Дії державного реєстратора Христенко Є.В. щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , суперечить нормам законодавства України, порушують права позивача - ОСОБА_1 - співвласника вищевказаного домоволодіння, який не надавав згоди на виділ вказаної квартири в натурі, договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності не укладав.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50069696 від 06.12.2019 13:21:02 про реєстрацію за ОСОБА_2 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , прийнятого державним реєстратором Христенко Євгеном Васильовичем, Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 12.12.2019 p., серія та номер 2890, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.12.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.03.2022 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Димитрашко Д.В. позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , був належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Васильєва О.В. проти позову заперечували, вважали його необґрунтованим. Відповідач надав суду письмовий відзив, в якому зазначено, що він набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.12.2019 року, укладеним між ним та відповідачем ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. Цей правочин є чинним, відбувався у відповідності до вимог чинного законодавства, порушень прав позивача з боку сторін правочину та приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової О.С. не відбувалося.Права власності позивач ОСОБА_1 не позбавлений. Рішенням державного реєстратора право власності позивача не припинено. Право власності у позивача на частину житлового будинку літ. Б, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виникло на підставі відповідних правовстановлюючих документів, які на теперішній час є дійсними.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи.

Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, яке набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно.

Разом з тим, оскаржувані позивачем рішення (реєстраційні дії) не є самі по собі підставами для державної реєстрації права власності на майно за відповідачами чи іншими особами (стаття 27 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідач державний реєстратор виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенко Є.В. надіслав суду письмовий відзив, в якому зазначив, що він звільнився з посади державного реєстратора.

До нього, як до державного реєстратора, звернувся ОСОБА_1 . У відповідності до вимог п. 9 Порядку здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 належним чином було встановлено особу заявника за паспортом громадянина України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником було подано оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Ним, 06.12.2019 р. було зареєстровано було зареєстровано право власності окремої квартири АДРЕСА_2 . загальною площею 27.5. кв.м., житлова площа - 22.2 кв. м. за ОСОБА_1.

Оскільки він склав повноваження державного реєстратора, він не має доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому не має змоги надати відомості на підставі яких саме документів було проведено державну реєстрацію.

Проте може стверджувати, що реєстрація права власності була проведена у відповідності із Порядком.

Із позовної заяви не вбачається у чому саме полягає порушення прав позивача, оскільки ОСОБА_2 зареєстрував за собою належну йому житлову площу із врахуванням вже існуючого порядку користування між співвласниками, з яким ознайомлений позивач, та проти якого останній не заперечував.

Представник відповідача державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенко Є.В. - адвокат Яковлева Т.В. пояснила суду, що акти, подані до реєстрації сприймались відповідачем як згода співвласника на відчуження майна. Відсутність зауважень з боку позивача ОСОБА_1 в акті сприймалась держреєстратором як його мовчазна згода на відчуження квартири. Підстав відмови в реєстраційній дії виявлено не було.

Треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 надали суду заяви про слухання справи в їх відсутність, зазначили, що проти позову ОСОБА_1 не заперечують.

Третя особа ОСОБА_7 надав суду письмовий відзив на позов в якому зазначив, що він покладається на розсуд суду з приводу позову ОСОБА_1 та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_6 пояснив суду, що за адресою: АДРЕСА_1 він постійно не проживає, з братами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 він особисто знайомий. Про продаж квартири квартири АДРЕСА_3 за цією ж адресою йому особисто повідомив ОСОБА_1 .

Заслухавши думку учасників процесу, показання свідків, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-418, виданого 23.05.2012 р. державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 4-34, виданий 18.03.1999 р. державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Шипко З.А. набув у власність 1/8 частину житлового будинку літ. Б, що знаходиться на земельній ділянці площею 789 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності частки у нерухомому майні посвідчена Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22542679 від 22.04.2009 p., витягом про державну реєстрацію прав № 34509504 від 15.06.2012 р. (т.1 а.с.6-16);

Відповідач ОСОБА_2 набув право власності на 1/8 частку у житловому будинку літ. Б по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії та номер: 3-391, виданого 16.03.2009 р. Четвертою Запорізької державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 травня 2012 року Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-420 (а.с. т.1 а.с. 202 - 206, 207).

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будинки літери А, Б, Л-2 перебуває в спільній частковій власності у наступних осіб:

- житловий будинок літ. А, належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

- житловий будинок літ. Б, належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3

- недобудований житловий будинок літ. Л-2, належить ОСОБА_7 (т.1 а.с.10-16, 33-37).

04.12.2019 р. 13:56:05 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50069696 від 06.12.2019 13:21:02 державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенко Є.В. було зареєстровано право власності окремої квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 27,5 кв.м., житлова площа - 22,2 кв.м.

Форма власності: приватна.

Розмір частки: 0. Власники:

ОСОБА_2 .

Рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , було прийнято державним реєстратором Христенко Є.В. на підставі наступних документів:

- заява про державну реєстрацію;

- свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-420, виданий 23.05.2012, видавник: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора;

- витяг від 15.06.2012 р. про державну реєстрацію прав;

- свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 3-391, виданий 16.03.2009, видавник: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора;

- витяг від 22.04.2009 р. про державну реєстрацію прав;

- технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 02.12.2019, видавник: інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 ;

- акт, серія та номер: 174, виданий 02.12.2019, видавник: інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8

- витяг від 06.12.2019 р.з Державного реєстру прав. (т.1 а.с.197-228)

12.12.2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 набув ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладений з ОСОБА_2 , серія та номер: 2890, видавник: Швецова О.С. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу.

В договорі зазначено: «ПРОДАВЕЦЬ ( ОСОБА_2 ) передає (продає) у власність ПОКУПЦЯ ( ОСОБА_3 ), а ПОКУПЕЦЬ приймає (купує) належну ПРОДАВЦЮ квартиру в літ. Б, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, і сплачує за неї визначену за домовленістю сторін грошову суму.

Зазначена квартира згідно з даними. правовстановлювального документу та технічної документації має загальну площу - 27,5 кв.м, житлову площу - 22,2 кв.м, кількість житлових кімнат у квартирі - 2. Вказана квартира належить Продавцю на праві приватної власності на підставі: Свідоцтва про право на спадщину за законом, Виданого 16 березня 2009 року Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-391; Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 травня 2012 року Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-420; технічного паспорта та акта № 174 виданих 02 грудня 2019 року ОСОБА_8 інженером з інвентаризації нерухомого майна, право власності зареєстровано 04.12.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 34505943.

Продаж зазначеної квартири ми, сторони за договором здійснюємо за 181 747 (Сто вісімдесят одна тисяча сімсот сорок сім) гривень 00 копійок, що становить еквівалент 7 700 (сім тисяч сімсот) доларів США за курсом, встановленим НБУ на день посвідчення цього договору, Зазначена ціна відповідає волевиявленню кожного, з учасників цього правочину, є остаточною і змінам після його укладання не підлягає.» (т.1. а.с.15,16, а.с.190-192).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_3 є її батьком. Квартиру АДРЕСА_2 батько придбав особисто для неї. До цього, вона разом зі своєю родиною мешкала в Хортицькому районі м. Запоріжжя. Вказане домоволодіння по АДРЕСА_1 вони знайшли на сайті ОЛХ, продавець ОСОБА_2 . Фактично це домоволодіння складається з двох квартир з окремими входами. В другій квартирі мешкає ОСОБА_1 - брат ОСОБА_2 . Від продавця ОСОБА_2 вони дізнались, що раніше обидва житлових приміщення були однією квартирою, однак брати ОСОБА_11 розділили квартиру для окремого проживання. Купівлю квартири ОСОБА_2 вони оформлювали у приватного нотаріуса Шевцової О.С. через агенцію нерухомості, сума угоди складала приблизно 8 тисяч доларів США. За фахом вона є лікарем, а тому не дуже обізнана в юридичному оформленні купівлі-продажу нерухомості. Фактично вона разом з дітьми мешкала в цієї квартирі лише з травня по червень 2020 року, оскільки сусід ОСОБА_1 створював нестерпні умови проживання - вчиняв сварки, поводився агресивно щодо неї та дітей.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є власником агенції нерухомості. В 2019 році до неї звернувся ОСОБА_2 з проханням допомогти продати належну йому 1/8 частку квартири в будинку літ. Б за адресою: АДРЕСА_1 , яку він отримав у спадщину після матері. Вона йому роз`яснила, що в його випадку можливо лише продаж окремої квартири, оскільки знайти покупця на частку в житловому приміщенні буде важко. Після цього вони втрьох разом з братами ОСОБА_11 зустрічались та обговорювали це питання, так ОСОБА_1 не заперечував проти продажу квартири брата, але прохав залишити йому два сараю у дворі будинку. В подальшому ОСОБА_11 розділили квартиру для окремого проживання, заклали двері між кімнатами, розділили комунікації та зробили окремі входи. Оскільки, покупець ОСОБА_3 прохав як найшвидше оформити угоду, вона порадила знайомого державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенко Є.В. Технік з нерухомості ОСОБА_15 двічі виїжджала за адресою: АДРЕСА_1 , робила заміри та підготувала два технічних паспорти на обидві квартири після їх фактичного розділу. Брати ОСОБА_11 підписали акти погодження виділу квартир, і ці документи ОСОБА_2 особисто подав держреєстратору.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є фізичною особою підприємцем, інженер з технічної інвентаризації нерухомого майна. В 2018 році брати ОСОБА_11 замовили їй технічну інвентаризацію домоволодіння будинку літ. Б за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою знаходиться декілька будинків, сараї, туалети. Як слід зі свідоцтва про права на спадщину, брати ОСОБА_11 мали у власності по 1/8 частини домоволодіння кожний. Вона виготовила акт користування в трьох екземплярах, які підписали обидва брати. В актах вона зазначила перепланування квартири АДРЕСА_5 , а саме закладення входу між кімнатами та зроблені відокремлені входи до кожної квартири АДРЕСА_5 і АДРЕСА_3 . Зі слів братів, в актах вона вказала, кому з них який об`єкт належить. Складені нею акти не є правовстановлювальними документами, вона як технік зафіксувала зімни, які фактично відбулись в об`єкті нерухомості, а саме замість одного домоволодіння з`явились дві окремі кімнати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є фізичною особою підприємцем, інженер з технічної інвентаризації нерухомого майна. 02.12.2019 року на замовлення ОСОБА_2 вона здійснювала інвентаризацію кв. АДРЕСА_2 . Замовник ОСОБА_2 особисто надав їй доступ до вказаної квартири, а також витяг з реєстру нерухомого майна, згідно з яким йому належить 1/8 частина домоволодіння згідно зі свідоцтвом на право на спадщину. Крім цього, він надав техпаспорт, виготовлений 15.09.2018 року. Вона здійснила обміри площі житлового приміщення, які незначно відрізнялись від даних техпаспорту 2018 року.

У статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За умовами ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимогами ч. 3 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, частина перша якої визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно з ч.-ч.1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як встановлено в судовому засіданні, виділ 1/8 частки у житловому будинку літ. Б по АДРЕСА_1 , належної відповідачу ОСОБА_2 в окремий об`єкту житлової нерухомості - квартиру АДРЕСА_3 відбувся на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50069696 від 06.12.2019 13:21:02 державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенко Є.В. (т.1 а.с.224).

У рішенні державного реєстратора Христенко Є.В. № 50069696 від 06 грудня 2019 року зазначено наступне: «Я, державний реєстратор прав на нерухоме майно Христенко Євген Васильович, Виконавчий комітет Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, Запорізька обл., розглянув заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 04.12.2019 13:56:05 за реєстраційним номером 37309941, яку подав ОСОБА_2 , що діє на підставі, податковий номер/серія, номер паспорта/ НОМЕР_1 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на квартира, що розташований АДРЕСА_6 , кадастровий номер земельної ділянки, домоволодіння, що розташований АДРЕСА_4 , кадастровий номер земельної ділянки , та документи, подані для проведення державної реєстрації прав.

Керуючись частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктом 18 Порядку державної реєстрації » речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127,

ВИРІШИВ:

Провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартира, що розташований АДРЕСА_6 , кадастровий номер земельної ділянки, домоволодіння, що розташований АДРЕСА_1 , квартира ЗБ, кадастровий номер земельної ділян, за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер/серія, номер паспорта/УНЗР /СВ646871

Відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень може бути оскаржено відповідно до законодавства.» (а.с.224).

В судовому засіданні вивчено та оголошено матеріали реєстраційної справи № 101 державного реєстратора Христенко Є.В. (тип нерухомого майна: квартира, місцезнаходження: АДРЕСА_4 ). Нотаріально посвідчений договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в матеріалах реєстраційної справи відсутній. (а.с.197-228).

З відзиву відповідача Христенко Є.В. та пояснень його представника наданих в судовому засіданні слід, що державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.12.2019 р. керувався актом серія та номер: 174, виданий 02.12.2019, інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 (т.1 а.с.215).

В судовому засіданні вивчено і оголошено акт № 174, від 02.12.2019, складений Інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 в якому зазначено, що: «Інженером з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна ОСОБА_8 , на підставі замовлення ОСОБА_2 проведено обстеження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом р№ 1-420, посвідченого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 23.05.2012р. та свідоцтва про право на спадщину за законом р№3-391, посвідченого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 16.03.2009р., 1/8 частину домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_2 .

Обстеженням встановлено, що вищевказана 1/8 частина домоволодіння фактично уявляє собою сукупність житлових і допоміжних приміщень, які мають окремий вихід на земельну ділянку, та згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127 (зі змінами та доповненнями), є об`єктом нерухомості - квартира, що розташована в житловому будинку літ.Б по АДРЕСА_1 , житловою площею 22,2кв.м., загальною площею 27,5кв.м.

Тож, обстеженням встановлено, що фактична поштова адреса квартири в

житловому будинку літ.Б, (житловою площею 22,2м2, загальною площею 27,5м2), що належить ОСОБА_2 - АДРЕСА_4 , літ.Б.

Також, в судовому засіданні вивчено та оголошено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , складений інженером з інвентаризації майна ОСОБА_15. (т.2 а.с.96-117).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Згідно із п. 9 ч. 1 статті 2 Закону про державну реєстрацію реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок державної реєстрації прав, який, зокрема, включає прийняття та перевірку документів, які подано для державної реєстрації, встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації.

Умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції на час проведення реєстрації) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до п 56 Порядку, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду.

Як було зазначено вище, нотаріально посвідчений договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в матеріалах реєстраційної справи № 101 державного реєстратора Христенко Є.В. відсутній, як і відсутнє відповідне рішення суду.

З наведеного слід, що акт обстеження № 174, від 02.12.2019 та технічний паспорт на квартиру, не підтверджують виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, не містять волевиявлення одного співвласника (його згоду) на виділ у натурі іншому співвласнику частки із спільного майна та, відповідно, не можуть заміняти собою нотаріально посвідчений договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Акт обстеження та технічний паспорт на квартиру це документи, які лише фіксують технічні дані об`єкта нерухомості.

Суд констатує, що в даному випадку, офіційне визнання і підтвердження державним реєстратором факту зміни речових прав на нерухоме майно, відбулось у невстановлений Законом спосіб, не на підставі заявлених речових прав на нерухоме майно, що призвело до порушення прав співвласника об`єкта нерухомості - позивача ОСОБА_1 ..

Твердження представника відповідача Христенко Є.В. про те, що відсутність зауважень з боку позивача ОСОБА_1 в акті обстеження сприймалась держреєстратором як його мовчазна згода на відчуження квартири, не ґрунтується на вимогах закону, а тому розцінюється судом як хибне.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що внаслідок незаконної та необґрунтованої реєстраційної дій держреєстратора Христенко Є.В. відбувся виділ у натурі частки відповідача ОСОБА_2 із спільного з позивачем ОСОБА_1 , без згоди останнього, нерухомого майна, що є підставою для задоволення судом позовної вимоги про скасування рішення № 50069696 від 06.12.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію за ОСОБА_2 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Внаслідок прийняття державним реєстратором Христенко Є.В. незаконного рішення № 50069696 від 06.12.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за ОСОБА_2 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , 12.12.2019 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. було посвідчено договір купівлі-продажу № 2890, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Після укладення договору купівлі-продажу, за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Оскільки, ОСОБА_3 набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 , внаслідок незаконної реєстрації за ОСОБА_2 права власності, зареєстрованого на підставі рішення державного реєстратором Христенко Є.В., тому договір купівлі-продажу квартири від 12.12.2019 р. № 2890 підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Євгена Васильовича, 3-і особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна про скасування рішення державного реєстратора - задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50069696 від 06.12.2019 13:21:02 про реєстрацію за ОСОБА_2 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , прийнятого державним реєстратором Христенко Євгеном Васильовичем, Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 12.12.2019 p., серія та номер 2890, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), Державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Євгена Васильовича (місце знаходження: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул.. Б. Хмельницького, 45) на користь держави судовий збір у розмірі по 605 (шістсот п`ять) гривень 33 копійки з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко