Житомирський апеляційний суд
Справа №935/286/23 Головуючий у 1-й інст. Василенка Р.О
Категорія 70 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Галацевич О.М.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №935/286/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О. в м. Коростишів,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

В обґрунтування позову зазначає, що 10 червня 2000 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Вказує, що у шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що 13.10.2014 шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано і дитина залишилася на вихованні та проживанні разом з нею. Вказує, що відповідач проживає окремо, вихованням дитини не займається та частково приймає участь в утриманні дитини. Враховуючи викладене просила задовольнити її позов в повному обсязі.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 25.01.2023 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Допущено негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визначити щомісячний розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання сина в сумі, що дорівнює прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, або в розмірі 1/40 від заробітку (доходу) відповідача.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що після розірвання шлюбу між сторонами в 2014 році діти залишились проживати з позивачем, відповідач щомісячно надавав позивачу грошову допомогу на утримання обох дітей на поточні потреби та окремо при виникненні необхідності, з урахуванням чого позивач з вимогами про стягнення аліментів до суду не зверталась. Зазначає, що в грудні 2022 року відповідач був мобілізований до ЗСУ та бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей. Стверджує, що перебуваючи на військовій службі, відповідач не припиняв перераховувати позивачу кошти на утримання сина, проте в січні 2023 року позивач звернулася до суду про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 від його доходу. Вказує, що стягуючи аліменти в частці від заробітку суд першої інстанції повинен був встановити наявність постійного доходу у відповідача та його розмір. Зазначає, що відповідач з лютого 2023 року отримує винагороду за участь у бойових діях і стягнення чверті від загального доходу відповідача призведе до стягнення з нього суми коштів, яка значно перевищує мінімальний та рекомендований розмір аліментів на утримання дитини відповідного віку, що забезпечує гідний рівень життя дитини, умови для його духовного та фізичного розвитку. Наголошує на тому, що інтереси дитини повинні забезпечуватися не тільки за рахунок коштів батька, але і коштів матері.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч.1 ст.369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що батьками ОСОБА_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2014 року у справі №280/750/14-ц, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Після розірвання шлюбу дружині відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

З копії повідомлення Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.01.2022 №1/260 слідує, що ОСОБА_2 з 04.12.2022 направлено до лав Збройних сил України.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №7217 від 22.06.2023 слідує, що ОСОБА_2 у період з 30.01.2023 по 22.06.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей.

Згідно довідки про доходи, які враховуються для сплати аліментів №146/60/626 від 21 червня 2023 року вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_2 отримав наступний дохід з січня 2023 року по травень 2023 року: січень 2023 року 20 528,97 грн.; лютий 2023 року 124 296,80 грн.; березень 2023 року 124 296,80 грн.; квітень 2023 року 124 296,80 грн.; травень 2023 року 106 232,28 грн. Всього 499 651,65 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано будь-яких доказів, які б вказували на те, що відповідач не може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), свідчень щодо неналежного стану здоров`я чи матеріального становища платника аліментів, наявність утриманців та обставин, які б вказували на неможливість останнім сплачувати аліменти в такому розмірі суду надано не було.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України).

Тлумачення як статті 7 СК України загалом, так і частини 9 статті 7 СК, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст.183 СК України передбачено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімуму» прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Порядок проведення науково-громадської експертизи встановлюється на принципах соціального партнерства та затверджується Кабінетом Міністрів України. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

В Державному бюджеті прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2022 року та на протязі 2023 року встановлений в розмірі 2833 грн.

За загальним правилом батьки несуть рівні аліментні обов`язки щодо утримання дитини.

З цього випливає, що виплачувані одним із батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатися на утримання дитини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже у змагальному процесі саме на позивача лягає тягар доведення обґрунтованості його вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості його заперечень.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалась на те, що дитина проживає з нею, а відповідач у свою чергу, проживає окремо, вихованням дитини не займається та частково приймає участь в утриманні дитини.

Аргументів щодо визначеного у позовній заяві розміру аліментів позивач в позовній заяві не наводить.

Доказів на підтвердження власних доходів позивачем суду не надано.

Натомість відповідачем надано довідку про безпосередню участь у період з 30.01.2023 по 22.06.2023 в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей та довідку про його доходи, з якої вбачається, що він отримав наступний дохід з січня 2023 року по травень 2023 року: січень 2023 року 20 528,97 грн.; лютий 2023 року 124 296,80 грн.; березень 2023 року 124 296,80 грн.; квітень 2023 року 124 296,80 грн.; травень 2023 року 106 232,28 грн. Всього 499 651,65 грн., що середньомісячно складає 99 930,33 грн., а тому 1/4 частина від доходу становитиме в середньому 24 982,58 грн за місяць.

Колегія суддів зауважує, що участь батьків в утриманні своїх дітей повинна бути рівнозначною, утримання аліментів з одного з батьків не має приводити до безпідставного збагачення іншого за їх рахунок, зважаючи на те, що відповідач є військовослужбовцем, отримує дохід та грошову винагороду за участь у бойових діях, а позивач є працездатною жінкою, відомостей про її працевлаштування та отримання доходів матеріали справи не містить, що свідчить про перекладення обов`язку по утриманню дитини на її батька, що є порушенням принципу рівності батьків.

З огляду на зазначені обставини, виходячи з доходу ОСОБА_2 , буде достатнім для гармонійного фізичного і духовного розвитку дитини аліменти в розмірі 1/15 частини від доходу останнього, що приблизно становитиме 6662,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Визначений розмір аліментів на переконання колегії суддів дозволить зберегти баланс між потребами дитини та потребами відповідача.

Суд першої інстанції зазначених обставин в повній мірі не врахував і дійшов помилкового висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача. При цьому судом першої інстанції не враховано принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначеного розміру аліментів з 1/4 до 1/15 частки заробітку (доходу) відповідача, відповідно до положень ст.376 ЦПК України.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 червня 2023 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/15 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді