Справа № 536/1145/23
Провадження № 2/536/522/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення розміру часток в спільній сумісній власності

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення розміру часток в спільній сумісній власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що йому та його батьку ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько помер, він, з метою оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаної земельної ділянки, звернувся до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області, але державний нотаріус Гуртова О.С. відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії посилаючись, що не визначені частки співвласників вказаної земельної ділянки.

Просив суд визначити, що частки співвласників земельної ділянки загальною площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 його та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 складають по 1/2 частки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник за угодою адвокат Марискіна О.О. подала заяву, де просила розглянути справу у її та позивача відсутність, позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідач Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області надали до суду заяву, де просили провести розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 06 вересня 2021 року Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 72.

Відкрилася спадщина.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланості від 20.07.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка є спадковим майном.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та в передбаченому законом порядку звернувся із заявою до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртової О.С. для оформлення спадкових прав.

09 вересня 2022 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртова О.С. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 посилаючись, що частки співвласників на вищевказану земельну ділянку не визначені.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За змістом ч.1 ст. 368, ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, законом презюмується рівність часток співвласників у спільній сумісній власності, при цьому норми глави 26 ЦК України не містять такого поняття як «визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності». Розмір часток співвласників презюмується рівним у випадках виділу частки одного із співвласників, звернення стягнення на частку майна у спільній сумісній власності, поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

Норми Книги шостої ЦК України (Спадкове право) також не містять норм, які б встановлювали підстави і порядок визначення частки співвласника у праві спільної сумісної власності, окрім указівки ч.2 ст.1226 ЦК України про право спадкодавця заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Проте, за аналогією закону (ч.1 ст.8, ст.357 ЦК України) під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру ідеальної частки співвласника у спільному сумісному майні.

З огляду на викладене, визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності не суперечить ст.16 ЦК України та узгоджується із приписами ст.2, ст.5 ЦПК України.

Отже, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 та їх частки є рівними і становлять по 1/2.

Оскільки, спадкодавцю ОСОБА_2 належало право власності на 1/2 ч. вказаної земельної ділянки, то воно переходить і до її спадкоємця ОСОБА_1 .

Отже, позов законний, обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами і тому суд його задовольняє.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Керуючись статтями 13,81, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 1226 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення розміру часток в спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 розподілялися між співвласниками таким чином:

ОСОБА_1 належала 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 належала 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1973 га, кадастровий номер :01:006:0207, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко