РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокуСправа № 951/488/23
Провадження №2-о/951/34/2023

Козівський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Братків І. І.,

присяжних Стельмаха А. О., Савич С. Л.,

за участі секретаря судового засідання Барилко А. А.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козові Тернопільської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Опікунська рада при виконавчому комітеті Козівської селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду, заінтересована особа - орган опіки і піклування (опікунська рада) Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, із заявою в порядку окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання недієздатним рідного дядька дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 встановлено діагноз «олігофренія» та призначено ІІ групу інвалідності з дитинства довічно. Унаслідок психічної хвороби ОСОБА_3 не може правильно висловлювати свої думки, бо не розмовляє, не може нормально одягнутися, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з своєї вулиці, оскільки, погано орієнтується в просторі, самостійно забезпечити свої елементарні побутові потреби, зокрема, купити продукти харчування та речі першої необхідності, у нього відсутнє розуміння цінності речей та різних соціально-побутових процесів. Крім того, ОСОБА_4 внаслідок свого психічного захворювання наївний, легко входить в довіру, а оскільки не розуміє значення своїх дій, може під впливом недобросовісних осіб підписати документи, якими буде порушено його особисті майнові права.

Таким чином не може забезпечити собі нормальне життя і самообслуговування, а тому потребує стороннього догляду і опіки.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 27.06.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 10.07.2023призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 06.09.2023 провадження у справі поновлено.

У судовому засідання ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в заяві та висновку судово-психіатричного експерта, просив такі задоволити.

Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування (опікунської ради) Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області Кутнів Л. Є. у судовому засіданні щодо задоволення заявлених вимог не заперечила, надала суду подання про призначення опікуна.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням опікунської Теофіпільської сільської ради від 21.03.200 №1 «Про призначення піклувальника ОСОБА_3 » ОСОБА_5 призначено піклувальником ОСОБА_3 , 1978 року народження.

Рішенням виконавчого комітету №110 від 18.05.2023 затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Козівської селищної ради від 15.05.2023 про доцільність припинення піклування над ОСОБА_3 у зв`язку із смертю піклувальника ОСОБА_5 , відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.03.2023.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження також є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Тобто остання є рідною племінницею ОСОБА_3 .

Заявник ОСОБА_1 є чоловіком племінниці ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 виданим 20.04.2023.

Згідно витягу із акту огляду у МСЕК ОСОБА_3 , 1978 року народження є інвалідом з дитинства із встановленим діагнозом «олігофренія».

У матеріалах справи міститься висновок судово-психіатричного експерта № 633 від 31.07.2023 у якому, серед іншого, відображено психічний стан ОСОБА_3 , відповідно до якого у під експертного свідомість ясна. У власній особі, часі та місці орієнтується грубо. Мовний контакт малопродуктивний. Мова не виразна. Мислення сповільнене по темпу, переважно конкретно-образне. Абстрактне мислення відсутнє. Емоції лабільні, мало диференційовані, легко подразливий. Шкільні знання мінімальні не вміє чиати, писати не виконує арифметичні дії. Метафори та прислів`я пояснити не може. Неохайний. Увага розсіяна. Трудові навички відсутні, розвинуті елементарні навички по самообслуговуванню. Критика до свого стану відсутня.

Підсумовано, що на теперішній час ОСОБА_3 страждає на аномалію розвитку у вигляді помірної розумової відсталості, що досягає рівня вираженого недоумства. Внаслідок свого психічного захворювання ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний вище висновок експертів, які згідно покладених на них обов`язків зобов`язані були провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок, при цьому також були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32 Конституції України).

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Приписами ч. 1 ст. 40 ЦК України передбачено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 1 ст. 296 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню діяльність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь - яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст. 7 Закону).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд дійшов до висновку, що подана заява про визнання особи недієздатною є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатним.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

При вирішенні питання призначення недієздатній особі опікуна, суд виходить з наступного.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Частиною 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

В силу приписів ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є чоловіком племінниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає разом із останнім, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 15.05.2023.

Відповідно до подання Виконавчого комітету Козівської селищної ради № 01-1638/3-09 від 20.06.2023 затвердженого рішенням виконавчого комітету №136 від 20.06.2023 виконавчий комітет вважає за доцільне призначити опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки він займається побутовими питаннями ОСОБА_3 та з боку виконавчого комітету зауважень до останнього немає.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 11, 141, 247, 263-265, 268, 299, 300 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Опікунська рада при виконавчому комітеті Козівської селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 недієздатним.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього права та обов`язки, передбачені ст. 67 ЦК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановити строк дії даного рішення суду про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним на два роки, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 положення ч. ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України відповідно до яких клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспортні дані серія НОМЕР_7 .

Заінтересована особа:Орган опіки і піклування (опікунська рада) Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: 47601, вул. Грушевського, 31, смт Козова, Тернопільського району, Тернопільської області, .

Суддя Ірина БРАТКІВ

Присяжний Анатолій СТЕЛЬМАХ

Присяжна Світлана САВИЧ

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивні частини рішення. Повний текст рішення виготовлений 08.09.2023.