Справа № 474/1146/23
Провадження № 2-с/474/6/23
УХВАЛА

Іменем України

21.09.23р. смт Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянув заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 05.09.2023р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 8 527 грн. 60 коп., -

встановив:

05.09.2023р. Врадіївським районним судом Миколаївської області, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут, виданий судовий наказ № 474/1031/23 (провадження № 2-н/474/170/23) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут заборгованості за спожитий природний газ по о/р НОМЕР_1 в сумі 8 527 грн. 60 коп. та судового збору в сумі 268 грн. 40 коп. (далі по тексту - судовий наказ № 474/1031/23).

18.09.2023р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - боржниця) про скасування судового наказу, в якій вона просить скасувати виданий 05.09.2023р. судовий наказ № 474/1031/23, з огляду на наступне:

- у неї відсутні будь-які договірні відносини з ТОВ Миколаївгаз Збут, і стягувачем до заяви про видачу судового наказу не надано таких доказів, а роздруківка з сайту Типового договору постачання не є доказом взагалі, бо постачальників по даному Типовому публічному договорі багато, і без підписаної заяви-приєднання - вимоги безпідставні;

- стягувачем не зазначено порядок нарахування боргу за спожитий природній газ, зокрема кількість кубів спожитого природного газу у відповідному місяці 2021-2022рр., за які стягувач розрахував борг, суми сплачені боржницею у відповідний період. При цьому документ з назвою Фінансовий стан не є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості, так як не містить даних про організацію якою він виданий, назви посади особи якою він виготовлений, не завірений підписом цієї особи та печаткою організації. Він же не містить всі необхідні реквізити документу. А тому вказаний документ не доводить розміру заборгованості, її безспірність;

- відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування № 2479-IX від 29.07.2022р. протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості, тощо), яка врегульовується відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 2 цього Закону. А тому дії стягувача з примусового стягнення заборгованості у воєнний стан є незаконними;

- не надання до судового наказу доказів перебування адвоката на обліку в ДПС, ордера адвоката на представництво інтересів товариства чи договору про надання правової допомоги, доказів перебування адвоката в трудових відносинах з товариством, що не дає змоги визначити повноваження адвоката на представництво інтересів товариства в суді, та подачі від його імені заяв.

Також, у заяві боржниця посилається на отримання нею судового наказу 09.09.2023р.

Розглянув заяву боржника вважаю встановленим таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст. 170 ЦПК України, та подана в строки визначенні ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене вважаю, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, відтак остання підлягає задоволенню, а судовий наказ - скасуванню.

За приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 05.09.2023р. Врадіївським районним судом Миколаївської області, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 8 527 грн. 60 коп., - задовольнити.

Судовий наказ № 474/1031/23 (провадження № 2-н/474/170/23) виданий Врадіївським районним судом Миколаївської області 05.09.2023р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 13.01.2021р.) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (р/р IBAN НОМЕР_4 в АТ Банк Альянс, ) заборгованості за спожитий природний газ по о/р НОМЕР_1 в сумі 8 527 (вісім тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 60 коп. та судового збору в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп. - скасувати.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут його право на звернення з тією самою вимогою до суду у спрощеному позовному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол