ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2746/21 Номер провадження 22-ц/814/2048/23Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ніколаєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Назарьової Л.В., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу транспортного засобу.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 19 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MERCEDES-BENS, модель 220, випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , загальною вартістю 219 440 грн. який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мірошкіною Я.В.

Згідно п.2 вказаного Договору купівлі-продажу транспортного засобу за № 285, розрахунок між сторонами здійснюється з відстроченням платежу, за домовленістю сторін. Покупець зобов`язується сплатити продавцю повну грошову суму у термін до 01 вересня 2021 року шляхом одноразового платежу або частинами.

ОСОБА_2 у порушення умов договору у встановлений строк свої зобов`язання не виконав, тому станом на день звернення до суду 14 грудня 2021 року за відповідачем по укладеному договору купівлі-продажу транспортного засобу за № 285 від 19.05.2021 року рахується заборгованість на загальну суму 238 470,86 грн., яка складається із заборгованості за договором купівлі-продажу транспортного засобу в сумі 219 440,00 грн., пені 10 707,47 грн., 3% річних 1893,80 грн. та інфляційних збитків в сумі 6 429,59 грн. Враховуючи наведене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором купівлі-продажу транспортного засобу в сумі 238 470,86 грн. та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу транспортного засобу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 19 травня 2021 року в сумі 194 251,63 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 2298,23 грн.

Рішення мотивовано тим, що за своєю юридичною природою договір купівлі-продажу є двосторонньою угодою, оскільки при її укладанні та здійсненні виявляється воля двох сторін, які беруть у ній участь.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Як вбачається з положень п.2 Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19.05.2021 року, чітко визначена вартість автомобіля. Покупець зобов`язується сплатити Продавцю повну грошову суму у термін до першого вересня 2021 року. Сплата може бути здійснена шляхом одноразового платежу або частинами.

Тобто з договору вбачається, що сторони погодили між собою умови договору щодо транспортного засобу та були згодні з ними при підписані та посвідченні нотаріусом. Договір купівлі - продажу транспортного засобу № 285 від 19.05.2021 року не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним.

Про виникнення перешкод із реєстрацією транспортного засобу до позивача та суду відповідач не звертався, хоча таке право передбачено в п. 12 Договору купівлі-продажу.

Крім цього, відповідач не звертався з позовними вимогами до позивача про визнання спірного договору недійсним чи частково недійсним з викладених правових підстав та мотивів.

Сторони також погодили, що підтвердження сплати вартості транспортного засобу за договором та виконання зобов`язання у повному обсязі буде підтверджуватись заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. У випадку несплати ціни транспортного засобу у встановлений термін, стягнення грошей здійснюється у судовому порядку.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 . В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим, вважає, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що умовами договору було передбачено, що покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання договору. Проте даним пунктом договору ОСОБА_2 був введений в оману, також даний пункт договору порушує вимоги ст.. 203 ЦК України, в якій зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Очевидно, що даний пункт договору суперечить Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1388, адже право власності на автомобіль виникає з моменту реєстрації транспортного засобу, а не з моменту укладення договору купівлі-продажу. Такий висновок зробив ВС у постанові по справі № 683/2694/16-ц від 30.10.2019 року де зазначив, що договір купівлі-продажу, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації ТЗ у порядку Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Крім того, продавцем було порушено вимоги ч.5 ст. 203 ЦК України, адже правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Продавець явно не мав наміру щодо настання правових наслідків, адже зробив все, щоб ОСОБА_2 не зміг набути право власності на транспортний засіб та переоформити право власності в передбаченому законом порядку. В даному випадку продавець зловживав правом і використовував приватно-правовий інструментарій всупереч його призначенню. ВС у постанові по справі № 754/5841/17 від 10 лютого 2021 року прийшов до висновку про те, що не допускається «вживати право на зло», зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає, для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов, настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи). Таким чином, продавець зловживав правом і продовжує ним зловживати, фактично продавець залишився у праві власності на свій автомобіль, що підтверджується відповіддю РСЦ ГСЦ МВС у Полтавській області № 31/16-7-40 аз, але крім того, продавець ще й стягнув кошти у судовому порядку за начебто невиконаний договір.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції не було звернуто уваги на доводи відповідача про передчасність вимог позивача. Зазначає, що до передачі покупцю транспортного засобу та документів для реалізації можливості зареєструвати таке майно та набути на нього право власності, вимоги позивача про стягнення коштів були передчасними, адже згідно позиції Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі № 560/2120/20 судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Позиція інших учасників справи

Від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому остання просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що воно є законними, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ніколаєвої Ю.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мірошкіною Я. В, зареєстрований в реєстрі за № 285 (а. с. 10-11).

Відповідно до договору продавець ОСОБА_1 продала, а покупець ОСОБА_2 придбав транспортний засіб марки MERCEDES-BENS, модель 220, випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Сторонами погоджено, що покупець зобов`язується сплатити продавцю за транспортний засіб грошову суму у розмірі 219 440 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок) гривень, що за курсом Національного банку України станом на момент продажу еквівалентно сумі 8000,00 (вісім тисяч) доларів США 00 центів. Сторони дійшли згоди, що розрахунок між сторонами здійснюється з відстроченням платежу. Покупець зобов`язується сплатити продавцю повну грошову суму у термін до 01 вересня 2021 року шляхом одноразового платежу або частинами (а.с. 10). Відповідач за договором купівлі-продажу транспортного засобу свої зобов`язання належним чином не виконав.

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 претензію, з вимогою сплатити заборгованість у сумі 219 440,00 гривень протягом 7 днів з моменту отримання претензії, та повідомила, що у разі не сплати заборгованості, позивач змушена буде звернутися до суду (а.с. 8, 9).

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд виходив з того, що за своєю правовою природою договір купівлі-продажу є двосторонньою угодою, оскільки при її укладенні та здійсненні виявляється воля двох сторін, які беруть у ній участь. Положення п.2 Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19.05.2021 року, визначають вартість автомобіля. Покупець зобов`язується сплатити Продавцю повну грошову суму у термін до першого вересня 2021 року. Сплата може бути здійснена шляхом одноразового платежу або частинами.

З договору вбачається, що сторони погодили між собою умови договору щодо транспортного засобу та були згодні з ними при підписані та посвідченні нотаріусом. Договір купівлі - продажу транспортного засобу № 285 від 19.05.2021 року не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним. Про виникнення перешкод із реєстрацією транспортного засобу до позивача та суду відповідач не звертався, хоча таке право передбачено в п. 12 Договору купівлі-продажу. Відповідач не звертався з позовними вимогами до позивача про визнання спірного договору недійсним чи частково недійсним з викладених правових підстав та мотивів.

Сторони також погодили, що підтвердження сплати вартості транспортного засобу за договором та виконання зобов`язання у повному обсязі буде підтверджуватись заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. У випадку несплати ціни транспортного засобу у встановлений термін, стягнення грошей здійснюється у судовому порядку.

Колегія суддів вважає такі висновки місцевого суду вірними з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1,3 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.4 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В силу ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 2 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що 19 травня 2021 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, який був оформлений та підписаний сторонами у встановленому законом порядку, сторонами також було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору.

Згідно умов вказаного договору сторони домовились про вартість товару та про розрахунок між сторонами, а саме відповідно до п.2 покупець зобов`язувався сплатити продавцю за транспортний засіб, що є предметом цього договору, грошову суму у розмірі 219 440 грн. що за курсом НБУ станом на 19.05.2021 р. еквівалентно сумі 8 000 дол. США. За домовленістю сторін розрахунок між сторонами здійснюється з відстроченням платежу. Покупець зобов`язувався сплатити продавцю повну грошову суму у термін до 01 вересня 2021 року. Сплата може бути здійснена шляхом одноразового платежу або частками.

Однак, в порушення умов договору, відповідач у встановлений строк свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем на суму 219 440 грн., що підтверджується претензією від 17 вересня 2021 року (а.с.8). Розмір заборгованості та сам факт невиконання належним чином умов договору відповідачем не спростовано. На час вирішення спору договір купівлі-продажу є чинним.

Твердження відповідача стосовно того, що він не отримував транспортного засобу від позивача ОСОБА_1 спростовується дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи, а саме листом ТОВ «Автохаус Кременчук», з якого вбачається, що автомобільмарки MERCEDES-BENS, модель 220, випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуває на платній стоянці, де його залишив ОСОБА_2 , тобто факт користування відповідачем транспортним засобом підтверджується листом ТОВ «Автохаус Кременчук», згідно якого, саме ОСОБА_2 особисто поставив на платну автостоянку СТО FORD підприємства ТОВ «Автохаус Кременчук» вище зазначений автомобіль. Станом на 17.05.2022 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість за обслуговування та перебування на стоянці підприємства ТОВ «Автохаус Кременчук» автомобіля марки MERCEDES-BENS у розмірі 60 462,78 грн. (а.с.84-85).

А тому, виходячи із презумпції чинності договору, суд обгрунтовано стягнув з відповідача заборгованість, що передбачена його умовами та погоджена сторонами цього договору.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2023 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль