Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

31 серпня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О. А. при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне територіальне управління у місті Києві про стягнення боргу в порядку ст.ст.1281-1282 ЦК України,-

встановив:

22.10.2016 року ОСОБА_1 -позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_2 - відповідача, як спадкоємця, суму боргу у розмірі 538684,52 грн. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 5386,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 . За заявою ОСОБА_2 Відповідачки Шостою київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа щодо мана ОСОБА_3 . В даному випадку має місце спадкування за законом. Відповідачка є племінницею спадкодавця. Вона отримала право спадкування за законом в зв`язку з відсутністю спадкоємців першої черги. А отже, до неї як спадкоємиці перейшли прав та обов`язки спадкодавця. Позивачка вказує про те, що ОСОБА_3 була одинокою особою похилого віку, яка потребувала сторонньої підтримки, уваги, матеріальної допомоги та допомоги по господарству, яку їй надавала Позивачка. Померла ОСОБА_3 доводилася позивачці хрещеною матір`ю. У період з березня 2007 по січень 2015 року Позивачка надавала ОСОБА_3 щомісячно грошові кошти в позику, а ОСОБА_3 зобов`язувалась залишити Позивачці у спадок квартиру АДРЕСА_2 або повернути грошові кошти на першу вимогу позикодавця. За період з березня 2007 року по січень 2015 року Позивачка надала ОСОБА_3 в позику: 11000 доларів США, 1440 Євро та 205200 гривень. Загальна сума позики в перерахунку на гривні за курсом НБУ станом на 14.09.2016 року складає 538684,52 грн.. Отримані від Позивачки грошові кошти ОСОБА_3 витрачала на лікування, протезування, оздоровчі процедури, ремонт в квартирі, придбання побутової техніки та інші потреби, а невикористані кошти ОСОБА_3 зберігала на рахунку в банку. Позивач повідомила Відповідачу про існування боргу у день смерті ОСОБА_3 , тобто на час звернення до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини Відповідачка усвідомлювала, що приймає не лише права, але й обов`язки спадкодавця, які виникли з договору позику. 09.08.2016 року Позивачка направила до Шостої київської державної нотаріальної контори заяву-вимогу, в якій вказані дати надання позики та суми, а також міститься вимога до ОСОБА_2 , як спадкоємиці майна ОСОБА_3 про повернення боргу позикодавцю ОСОБА_1 , другий примірник заяви-вимоги був направлений спадкоємцю. Заява-вимога містила також прохання до спадкоємця протягом 30 днів відповісти щодо повернення боргу, але відповіді Позивачка так і не отримала. Крім коштів, які зберігались на рахунку спадкодавця у банку, ОСОБА_3 була власницею квартири АДРЕСА_2 , яка входить до складу спадкового майна. Позивачка повідомляє, що у випадку, якщо вимоги кредитора до спадкоємця не будуть задоволені в грошовій формі шляхом одноразового платежу, то Позивачка змушена задовольнити свої вимоги шляхом стягнення на квартиру. Позивачка просить суд стягнути з Відповідачки на її користь 538684,52 грн суми боргу та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 5386,85 грн.

31.10.2019 року через канцелярію суду надійшов Відзив на позовну заяву Відповідачки - ОСОБА_2 . Відповідно до якого, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Оскільки, вказана позовна заява не відповідає фактичним обставинам , а позовні вимоги є необґрунтовані. До позовної заяви не додано документів, які б підтверджували наявність заборгованості померлої ОСОБА_3 перед позивачкою, а надана позивачем копія заяви-вимоги від 09.08.2016 року є копією документу, складеного позивачем і не є документом, який свідчить про укладання договору позики та отримання грошових коштів померлою ОСОБА_3 від позивача на умовах позики. Відповідачка стверджує, що позовна заява не підлягає задоволенню, сокільки померла ОСОБА_3 на момент смерті не мала заборгованості (не виконаних грошових зобов`язань) перед позивачем.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2016 року визначено головуючого по справі суддю Батченко О.В.

Ухвалою судді Батченко О.В. від 31.10.2016 року було відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Призначено судове засідання.

Ухвалою судді Батченко О.В. від 01.11.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено.

Ухвалою судді Батченко О.В від 01.11.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів було відмовлено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2017 року визначено головуючого по справі суддю Черенкову Н.П.

Протоколом перерозподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 03.03.2017 року, у справі було відведено суддю Черенкову Н.П.

Ухвалою судді Чулуп О.С. від 15.09.2017 року було зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №757/52723/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про скасування заповіту недійсною та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

08.04.2019 року на вказану ухвалу про зупинення провадження було подано апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.05.2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено, ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2017 року було скасовано, справу направлено до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Чулупа О.С. від 04.06.2019 року, було відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, справу призначено до судового засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2020 року визначено головуючого по справі суддю Черенкову Н.П.

Ухвалою судді Черенкової Н.П. від 03.02.2021 року було відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду справи №490/10397/16-ц.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

22.03.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 25.03.2021 року прийнято до провадження вказану справу та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 08.07.2021 року , описку в якій усунуто ухвалою суду від 05.09.2021 клопотання відповідачки ОСОБА_2 про витребування доказів було задоволено, витребувано з Шостої київської державної нотаріальної контори у Державного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мотицької Світлани Аполінарівни завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В січні 2022 року на виконання вимог ухвали суду надійшла копія спадкової справи № 485/2016 до майна ОСОБА_3

16.02.2022 підготовче засідання було відкладено на 28.04.2022 року за клопотанням представника позивача для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

28.04.2022 рокупідготовче засідання було відкладено на 02 червня 2022 року - про що представник позивача, відповідачка та її представник особисто повідомлені судом під підпис.

Підготовче засідання було відкладено на 11.10.2022 року в зв`язку з неявкою сторін, в яке також сторони не з`явилися.

Ухвалою суду від 11.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 грудня 2022 року .

В судові засідання, призначені на 22 грудня 2022 року , 15 лютого, 25 квітня , 08 червня 2023 року та 31 серпня 2023 року позивач та його представник, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом багаторазово належним чином.

Відповідачка надала суду заяву про залишення позову без розгляду , посилаючись на порушення її права на справедливий і своєчасний розгляд справи в розумні строки внаслідок зловживання своїми правами з боку сторони позивача, яка впродовж декількох років не з`являється в судове засідання та не забезпечує явку свого адвокатат, через що судові засідання відкладаються.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободтапрактику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів ст. 58, ч.ч. 3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивачане перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності. Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 522/22303/14-ц від 27.03.2020 та у справі№ 658/1141/18 від 21.09.2020 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач не з`явивися тричі поспіль рази у судове засідання з розгляду справи по суті, а загалом п`ять разів поспіль не з`являвся до суду в призначені судові засідання, не подав жодної заяви про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення судового засідання з посиланням на поважні причини, що вказує на зловживання позивачем своїми прецесуальними правами. Неявка позивача позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Відповідно до положеньст. 223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання, оскільки позивач вп`яте (а загалом вісім разів поспіль не з`явивисяв судове засідання) не з`явивися до суду для розгляду справи по суті.

Таким чином, відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач вдруге не з`явився до суду без поважних причин.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивач повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті, півтора року взагалі не проявляючи жодного інтересу до своєї справи, позивач та його представник не позбавлені були можливості подавати будь-які заяви через систему "Електронний суд", засобами електронного чи поштового зв`язку, даних про те, що перебуває за межами міста суду не надав, місто Миколаїв після звільнення м.Херсон вже не є прифронтовим містом та не перебуває в зоні активних бойових дій, що вже не створює небезпеку для сторін перебувати в приміщенні суду, працівники Центрального районного суду м.Миколаєва щоденно перебувають на робочому місці задля забезпечення безперервного доступу сторонам доступу до правосуддя - суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.46,47,55,84,223,247,257,258,260,261,268,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне територіальне управління у місті Києві про стягнення боргу в порядку ст.ст.1281-1282 ЦК України - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Гуденко О.А.