Справа №: 398/4456/23
провадження №: 2-з/398/49/23
УХВАЛА

Іменем України

"11" вересня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про забезпечення позову у цивільній справі №398/4456/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , де просить поділити майно подружжя, набуте за час шлюбу, зокрема автомобіль NISSAN PRIMERA 2004 рік випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Від позивача надійшла письмова заява в якій він просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на належний відповідачу транспортний засіб: автомобіль NISSAN PRIMERA 2004 рік випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Заява обґрунтована тим, що власником спірного автомобіля з тимчасовим реєстраційним талоном є відповідач, тому є реальна загроза того, що даний транспортний засіб може бути відчужений без волі та згоди позивача. Вказує, що у разі накладення арешту на спірний автомобіль не приведе до порушення прав інших осіб.

Відповідно ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, долучені до неї докази та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з копії тимчасового реєстраційного талону ХХР №013645 власником автомобіля NISSAN PRIMERA 2004 рік випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

Згідно заявлених вимог позивач просить даний автомобіль поділити між подружжям по 1 / 2 частки кожному.

Суд, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу майна, в тому числі й щодо транспортного засобу та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, та враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду, вважає за доцільне в якості забезпечення позову в даній справі накласти арешт на транспортний засіб, який є предметом судового розгляду справи.

Вказаний вище вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, невжиття такого заходу може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист прав заявника.

З зазначених вище підстав заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Гулян Я.В. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб NISSAN PRIMERA 2004 рік випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зереєстрована у буд. АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити до відповідних компетентних органів для виконання та учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА