справа № 166/1328/21
провадження № 2/166/1/23
РІШЕННЯ

іменем України

22 серпня 2023 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М.,

за участю секретаря - Заєць Н.П.,

представника позивача -Левчук О.В.,

представника відповідача - Панасюка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення із житлового приміщення,

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк АТ КБ "Приватбанк" (далі - Банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивує тим, що між ОСОБА_1 та Банком 20 грудня 2006 року укладено договір №VOP0GK00001185 про надання кредиту в розмірі 9640 доларів США на термін до 20 грудня 2026 року зі сплатою відсотків за користування ним.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором сторони 05 січня 2007 року уклали договір іпотеки № VOP0GK00001185, за умовами якого відповідач надала в іпотеку квартиру загальною площею 34,70 кв. м., житлова площа 19,00 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 свого зобов`язання щодо повернення чергових частин суми кредиту не виконує, станом на 13 жовтня 2021 року має заборгованість 17132,32 долара США, зокрема 6245,62 доларів США тіла кредиту, 4558,99 доларів США процентів за користування кредитом, 1183,33 долара США комісії за користування кредитом, 5144,38 долара США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Із покликанням на ст.39 Закону України «Про іпотеку» просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VOP0GK00001185 від 20.12.2006 в розмірі 17132,32 доларів США, що за курсом 26.34 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.10.2021 складає 451265,31 грн, звернути стягнення на квартиру загальною площею 34,70 кв. м., житлова площа 19,00 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах. Крім того, просить виселити відповідачку та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предметі іпотеки), розташованій за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 01.12.2021 позовну заяву залишено без руху в зв`язку із наявними у ній недоліками; ухвалою суду від 13.12.21 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12 січня 2022 року, витребувано за заявою позивача у Ратнівської селищної ради інформацію про осіб, зареєстрованих у квартирі, що є предметом іпотеки.

Представник відповідача 05 січня 2022 року подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 тривалий час виконувала умови кредитного договору із Банком. Із 2016 року через зростання курсу долара США, втрату роботи упала її платоспроможність. У зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до Банку із заявою про реструктуризацію валютного кредиту по кредитному договору, на що отримала відмову в зв`язку із оформленням заяви із порушенням вимог Закону України «Про споживче кредитування». Згодом 22 липня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Банку із заявою про реструктуризацію валютного кредиту, на яку лише після повторного нагадування відповідачкою 24 листопада 2021 року Банк 05 грудня 2021 року відреагував пропозицією вирішити спірне питання шляхом переговорів. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 26.01.2022 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії (справа №166/53/22).

Представник Банку 21 лютого 2022 року подав відповідь на відзив, де зазначив про обгрунтованість позовних вимог з огляду на наявність у відповідачки заборгованості зі сплати чергових щомісячних платежів за кредитним договором та невиконання вимоги про погашення боргу. Вважає покликання представника відповідачки про необхідність реструктуризації боргу такими, що не заслуговують на увагу, у зв`язку із відсутністю підстав для проведення такої реструктуризації (відсутність станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, доказів використання предмета іпотеки як місця постійного проживання позичальника, доказів відсутності у позичальника іншого житлового нерухомого майна; придбання предмета іпотеки повністю або частково за рахунок кредитних коштів за договором). Зазначив, що станом на 13 жовтня 2021 року прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 2553,19 доларів США, яка станом на час складання відповіді не погашена.

Після відновлення 13.06.22 провадження у справі ухвалою суду від 23.06.2022 провадження повторно зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії (справа №166/53/22).

Ухвалою суду від 23.12.22 відновлено провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 12.01.2023. Підготовче судове засідання неодноразово відкладалося за клопотаннями представників сторін, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, витребуванням за клопотанням відповідача доказів у позивача.

Ухвалою суду від 04.08.23 судом продовжено Банку процесуальний строк на подання відповіді на відзив, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених у позові. Пояснила, на даний час заява ОСОБА_1 про реструктуризацію боргу перебуває у процесі розгляду, що, на її думку, не є перешкодою для ухвалення рішення у даній справі. Уточнила, що у позовній заяві допущено помилку в зазначенні номера будинку, де знаходиться квартира №1 - предмет іпотеки, на яку Банк просить звернути стягнення: АДРЕСА_3 , натомість правильним є АДРЕСА_3 . Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що недоведеною на даний час є об`єктивна сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором, яка, чекаючи розгляду заяви про реструктуризацію боргу, не вносила щомісячні платежі. У зв`язку із тривалим нерозглядом заяви про реструктуризацію відповідачка оскаржила таку бездіяльність Банку до суду, який зобов`язав Банк розглянути вказану заяву. Проте позивач тривалий час ухиляється від виконання судового рішення. Вказав, що на його адвокатські запити державний виконавець повідомив про повторне накладення штрафу на посадову особу Банку в зв`язку із невиконанням рішення суду. Із цієї причини ним, як представником ОСОБА_1 , перед державним виконавцем поставлено питання про ініціювання притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судом установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли з кредитного договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із кредитним договором №VOP0GK00001185 від 20.12.2006 позивач зобов`язувався надати відповідачеві кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 8000 доларів США для придбання квартири та 1640 доларів США на сплату страхових платежів, а відповідач - повернути кредит до 20 грудня 2026 року, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороду за надання фінансового інструменту щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Задля забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 05 січня 2007 року укладено іпотечний договір, реєстровий номер 10, за умовами якого передано в іпотеку Банку належну ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Установлено, що Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.

Про надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 8000 доларів США для придбання квартири свідчить підписана позичальником заява про видачу готівки №1 від 05.01.07.

ОСОБА_1 були прийняті умови договору, про що свідчить її підпис в даному договорі, а також його часткове виконання, що стверджено наданим Банком розрахунком заборгованості. Сторона відповідача факт отримання кредитних коштів за даним договором не заперечувала.

У силу ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Усупереч ст.1049 ЦК України, що передбачає повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконує, тому згідно із ст.625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторонами було визначено графік погашення кредиту, згідно з яким ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання щомісяця із січня 2007 року до грудня 2026 року вносити на рахунок Банку щомісячний платіж у розмірі 78,37 доларів США.

Із наданого Банком розрахунку вбачається, що станом на 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 заборгувала Банку 17132,32 доларів США, що еквівалентно 164509,63 грн із застосуванням курсу НБУ станом на 13.10.21, зокрема 6245,62 доларів США (67251,01 грн) заборгованості за кредитом, у тому числі 2553,19 доларів США (67251,02 грн) простроченої заборгованості за кредитом, 4558, 99 доларів США (120083,80 грн) заборгованості за процентами, у тому числі 4535,12 доларів США (119455,06 грн) заборгованості за простроченими процентами, 1183,33 доларів США (31168,91 грн) заборгованості за простроченою комісією, 5144,38 доларів США (135502,97 грн) пені.

Бездіяльність ОСОБА_1 з невнесення чергових платежів у контексті ч.2 ст.1050 ЦК України є передумовою для дострокового повернення кредиту та коштів за користування ним.

Банк 10 жовтня 2021 року звернувся до ОСОБА_1 із вимогою про дострокове повернення боргу в тридцятиденний строк із дня отримання вимоги, а у разі її невиконання звільнити житлове приміщення у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Наявність заборгованості перед Банком сторона відповідача визнала, що в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Проте представник відповідача оспорив розмір боргу ОСОБА_1 за кредитним договором, покликаючись на обумовлене підпунктами 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» право на реструктуризацію зобов`язання, передбаченого договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, за певних, визначених у даній правовій нормі, умов.

Так, установлено, що ОСОБА_1 22 липня 2021 року через Ратнівське відділення Банку зверталась до позивача із письмовою заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором від 20 грудня 2006 року, однак у зв`язку із пропущенням строку звернення із такою заявою згідно з повідомленням Банку від 15 листопада 2021 року в проведенні реструктуризації їй було відмовлено.

Бездіяльність Банку щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про реструктуризацію боргу була предметом судового розгляду в справі №166/53/22 за її позовом до Банку.

Так, згідно із постановою Волинського апеляційного суду від 10.11.2022 скасовано рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2022 року та ухвалено визнати незаконною бездіяльність Банку щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про реструктуризацію боргу та зобов`язано Банк розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 липня 2021 року про реструктуризацію боргу за договором позики від 20 грудня 2006 року.

Враховуючи, що обставини подання 22 липня 2021 року ОСОБА_1 заяви про реструктуризацію боргу досліджувалися судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи №166/53/22, відтак вказані обставини за правилами ч.4 ст.82 ЦПК України судом не досліджуються як такі, що не підлягають доказуванню.

На виконання постанови Волинського апеляційного суду від 10.11.2022 Ратнівським районним судом 27 березня 2023 року видано виконавчий лист, на підставі якого за заявою ОСОБА_1 Соборним відділом ДВС у м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 11 квітня 2023 року відкрито виконавче провадження №АСВП:71506404.

Проте станом 22 серпня 2023 року Банк обов`язкового до виконання судового рішення від 10.11.2022 не виконав.

Так, із повідомлення Соборного відділу ДВС у місті Дніпрі від 05.06.23 на адвокатський запит представника ОСОБА_1 адвоката Панасюка І.І. вбачається, що державним виконавцем двічі 26 квітня 2023 року та 11 травня 2023 року відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про накладення штрафу на боржника - Банк. Проте вимоги виконавчого документа Банком не виконано.

Неодноразово, зокрема ухвалами від 28.02.23, 14.03.23, 16.06.23 судом у позивача витребовувалася інформація про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.07.2021 про реструктуризацію боргу, обов`язок із розгляду якої установлений Волинським апеляційним судом у рішенні від 10.11.2022 у справі №166/53/22. На виконання цих ухвал Банк повідомляв суд про ініціювання проведення реструктуризації, що, на думку Банку, потребує часу для її реалізації.

Відтак судом достеменно установлено, визнано представником позивача, що рішення Волинського апеляційного суду від 10.11.2022 у справі №166/53/22 Банком не виконано, заява ОСОБА_1 про реструктуризацію боргу Банком не розглянута.

Реструктуризація боргу за кредитним договором - це одна з форм реорганізації умов боргу, під час якої боржники і кредитори домовляються про відстрочення виплат заборгованостей за основною сумою кредиту і за відсотками, термін яких повинен наступити в певний період часу, а також про новий графік таких платежів.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Відповідно до пп.12 п.7 Розділу ІV «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону України від 13.04.2021 №1381-IX) днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Оскільки у значно більший ніж передбачений законом 60-денний термін Банк заяву ОСОБА_1 про реструктуризацію боргу не розглянув, відтак підставними є твердження представника відповідача про необ`єктивність визначеного позивачем розміру заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається, зокрема загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

У контексті вказаних правових норм відповідачка має цілком обґрунтовані закономірні очікування реструктуризації наявної у неї заборгованості й з урахуванням цього перерахунку подальшого погашення нею боргу без застосування процедури звернення стягнення на належне їй житло.

Таким чином, позивачем не доведено розмір заборгованості відповідачки, що є основною умовою звернення стягнення на предмет іпотеки.

За встановлених обставин суд відмовляє у задоволенні позову Банку.

Керуючись ст.ст.10, 12, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 1050 ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення із житлового приміщеннявідмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційних скарг протягом тридцяти днів із дня проголошення або складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення або проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" - вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, ;

відповідачка: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата проголошення повного рішення суду - 15 год 00 хв 31 серпня 2023 року

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун