Провадження № 2/554/4076/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючий суддя Сініцин Е.М.,

за участю секретаря судового засідання Леуської Л.Я.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи державний нотаріус 5 Харківської міської нотаріальної контори Литвиненко Юлія Юріївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи державний нотаріус 5 Харківської міської нотаріальної контори Литвиненко Юлія Юріївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_4 який є сином позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка звернулась до 5 Харківської міської державної нотаріальної контори - нотаріус Литвиненко Юлія Юріївна (спадкова справа №393/2021) з метою оформлення права на спадщину на належне сину нерухоме мано 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ).

Але, нотаріус повідомив, що не може це зробити, оскільки постановою від 24.03.2018 головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (на теперішній час Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Міністерства управління юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 32415001 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 ..

Позивачка звернулася з заявою Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Міністерства управління юстиції (м. Харків) про скасування арешту майна, на яку отримала відповідь, що для зняття арешту з майна мені необхідно звернутися до суду, оскільки відділ ДВС не має законних підстав для скасування обтяження майна.

Оскільки арешт всього нерухомого та рухомого майна 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , накладено у виконавчому провадженні з метою виконання рішення суду про стягнення аліментів, однак боржник помер, то накладення арешту на майно боржника створює перешкоди в реалізації позивачкою своїх прав.

Позивачка просить скасувати арешт всього нерухомого та рухомого майна ОСОБА_4 1/2 квартири АДРЕСА_1 , накладеного постановою від 24.03.2018 головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (на теперішній час Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Міністерства управління юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 32415001.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особи, в судове засідання не з`явилися, про дату та час засідання повідомлялись належним чином, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , є сином позивачки, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 04.03.2021 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Як вбачається з витягу з Довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів №1112367 від 05.10.2021 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 володіють квартирою АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2007 року, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Після смерті сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Литвиненко Ю.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті її сина, проте нотаріусом було повідомлено позивачці про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки нотаріусом було встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначений арешт на спадкову квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою про арешт майна боржника від 24.03.2018 р. у виконавчому провадженні №32415001, виданою головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, підтверджується, що на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як співвласниця квартири, 15.11.2021 звернулася до Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного МУ МЮ (м. Харків) із заявою про зняття арешту з квартири.

Проте, листом від 17.11.2021 № 138944 ОСОБА_1 повідомили, що підстави для зняття арешту в позасудовому порядку відсутні.

У відповідності до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За правилами ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для знання арешту з майна є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Частиною 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Постанові № 5 від 3.06.2016 р. "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", і з системного аналізу норм закону, що регулюють захист права власності чи іншого речового права від порушень, зокрема питання щодо звільнення майна з-під арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права: 1) на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного судочинства); 2) особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна. Причому відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно; а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби; на позовні вимоги про зняття арешту з майна поширюється трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт майна.

Така правова позиція висловлена і в Постанові ВС в справі 711/3591/21 від 03.05.2022 року.

Позивач не дотримався вимог процесуального закону, що регулює питання подання позову про виключення майна з-під арешту, оскільки даний позов про звільнення майна з-під арешту він пред`явив до відповідача, не на підставі оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця стороною виконавчого провадження.

У разі звернення до суду з даним позовом про звільнення майна з-під арешту у якості захисту речового права від виниклого порушення (за статтями 387, 391, 396 ЦК України) позивач такий позов повинен пред`явити до особи (осіб), від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення його прав, тобто - для даного випадку - відповідачами має бути стягувач, в інтересах якого накладено арешт і який у зв`язку з накладенням арешту набув певні права щодо арештованого майна (право задоволення вимоги за рахунок такого майна в порядку і в черзі, встановленій законом).

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.

Жодних клопотань з цього приводу позивач не заявив.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Враховуючи, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а враховуючи, що в позові відмовлено, підстави для відшкодування судових витрат позивачу, відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13,81, 141,237, 263-265, 268 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи державний нотаріус 5 Харківської міської нотаріальної контори Литвиненко Юлія Юріївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: 61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58, код в ЄДРПОУ - 41430678.

Третя особа: державний нотаріус 5 Харківської міської державної нотаріальної контори Литвиненко Юлія Юріївна, місцезнаходження: 61146, м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 27-Г.

Третя особа: ОСОБА_2 , дата народження невідомо, місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , дата народження невідомо, місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Е.М. Сініцин.