Номер провадження: 22-ц/813/893/23
Справа № 500/9211/18
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Подуст Т.П.,

переглянувши справу №500/9211/18 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт», за участю третьої особи первинної профспілкової організації ВПС «Захист справедливості працівників Ізмаїльського морського торговельного порту», акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про скасування розпорядження про притягнення до матеріальної відповідальності за апеляційною скаргою державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2021 року у складі судді Жигуліна С.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 26 грудня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 07 вересня 2018 року Розпорядженням №18 ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» його притягнуто до матеріальної відповідальності за завдану підприємству у зв`язку з пошкодженням вагону №63278923 пряму шкоду у розмірі 1657,25 грн. Вважає розпорядження незаконним, так як не має його вини у пошкодженні вагону. Позивач ОСОБА_1 після уточнення 26 лютого 2020 року позовних вимог просив:

скасувати розпорядження №18 ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» про притягнення до матеріальної відповідальності;

повернути незаконно стягнуту частину заробітної плати;

стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. та на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. (а.с.2-5, 81-87).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 грудня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.12).

Відповідач ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що ОСОБА_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності, а саме у розмірі заподіяної з його вини шкоди, але не більше середнього місячного заробітку. Факт пошкодження вагону №63278923 та понесених витрат підприємства підтверджений доказами. В момент встановлення факту пошкодження вагону позивач відмовився надавати будь-які пояснення з даного приводу, про що складено відповідний акт, тому підприємство не мало підстав для встановлення інших обставин за фактом пошкодження вагону. Підприємством сплачено 27 серпня 2018 року рахунок від 31 липня 2018 року №А131, який було виставлено АТ «Українська залізниця» на відшкодування витрат на ремонт пошкодженого вагону, подавання вагону та забирання вагону, а отже підприємство понесло шкоду, заподіяну винними протиправними діями ОСОБА_1 (а.с.13-16).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2021 року позов задоволено (т.1 а.с.124-125).

Висновок суду мотивовано тим, що не долучено докази укладення між позивачем та відповідачем угоди про покладення на працівника матеріальної відповідальності, встановленої статтею 130 КЗпП України, а отже відсутні правові підстави для утримання коштів із заробітної плати працівника. Не долучені докази, які підтверджують наявність в діях позивача порушень інструкції по охороні праці №4 (машиніст крана), зокрема, відхилення стріли і канатів, а також навал грейфером на борт вагону. Вказані обставини в іншій аналогічній справі апеляційним судом були визнані обставинами, які є підставою для задоволення позову.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» на рішення суду.

В апеляційній скарзі ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.126-132).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Відповідно до розпоряджень про притягнення до матеріальної відповідальності №18 від 07 вересня 2018 року позивач здійснив пошкодження вагону №63278923, дана обставина не спростована позивачем, а судом не зазначено підстави її неврахування. Позивач ознайомлений з Інструкцією з охорони праці №4, пункт 3.12 та 3.16 якої забороняє торкання вагонів вантажем, грейфером або вантажозахватним механізмом. Суд зробив висновки на підставі письмових пояснень позивача, не надавши жодної оцінки письмовим доказам відповідача. Рапорт стивідора змінного від 19 липня 2018 року, Акт форми ВУ-25М №461 від 19 липня 2018 року про пошкодження вагона №63278923, Акт форми ГУ-23 №3136 від 19 липня 2018 року детально розкривають те, в чому саме полягають винні дії позивача. Сплачена на користь третьої особи вартість ремонту вагону, який пошкодив позивач, є прямою дійсною шкодою, завданою підприємству, яка відповідно до вимог статті 136 КЗпП України підлягає відшкодуванню. Зазначене підтверджено Актом №А131 від 31 липня 2018 року виконаних робіт за подавання/забирання вагону №63278923, рахунком №А131 від 31 липня 2018 року на суму 1657,25 грн., платіжним дорученням від 27 серпня 2018 року №2704 на сплату рахунку №А131. Посилання суду на обставини іншої справи безпідставне, так як обставини справ є відмінними і стосуються різних у часі подій.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вини у пошкодженні вагону не визнає, 19 липня 2018 року заступив на зміну, отримав наряд-завдання на вивантаження окатиша на флот. За весь час роботи на крані №51 виконував вимоги інструкції по охороні праці №4 (машиніст крана), відхилення стріли і канатів не допускав, грейфтером борту не торкався. Матеріальну відповідальність відповідачем покладено безпідставно (т.1 а.с.166-169).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Розпорядженням директора державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» від 07 вересня 2018 року №18 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» зобов`язано головного бухгалтера утримати з заробітної плати механізатора (докера-механізатора) КБ та НРР 1 класу ВПК-2 ОСОБА_1 (таб.№22321) пряму шкоду, завдану ДП «ІЗМ МТП» у зв`язку з пошкодженням вагону №63278923 в розмірі 1657,25 грн., але не більше середньомісячного заробітку; утримання здійснити у розмірі, що не перевищує 20% заробітку за кожний місяць до повного погашення суми заподіяної шкоди (а.с.7, 28).

Розпорядження від 07 вересня 2018 року №18 видано згідно статей 127, 128, 130, 132, 136 КЗпП України, Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом ДП «ІЗМ МТП» та обґрунтовано проведеною на підставі рапорту начальника ВПК-2 від 27 серпня 2018 року №31/515 перевіркою факту пошкодження вагонів на ВПК-2 у липні 2018 року.

Так, перевіркою було встановлено, що при виконанні навантажувально-розвантажувальних робіт під час керування краном №51 19 липня 2018 року механізатор (докер-механізатор) КБ на НРР 1 класу ВПК-2 ОСОБА_1 здійснив пошкодження скоби лісної стойки вагону №63278923, що підтверджується актами станції Ізмаїл від 19 липня 2018 року ГУ-23 та ВУ-25М. ДП «ВЗМ МТП» було отримано рахунок від ПАТ «Українська залізниця» від 31 липня 2018 року №А131 на відшкодування витрат на ремонт пошкодженого вагону, подавання вагону та забирання вагону №63278923 на суму 1657,25 грн, який сплачений ДП «ІЗМ МТП» 27 серпня 2018 року: ДП «ІЗМ МТП» понесло шкоду, заподіяну винними протиправними діями ОСОБА_1 .

Факт пошкодження вагону №63278923 від 19 липня 2018 року та понесення витрат ДП «ІЗМ МТП» підтверджується наступними документами:

рапортом стивідора змінного щодо пошкодження вагону №63278923 від 19 липня 2018 року;

актом щодо пошкодження вагону №63278923 та відмови механізатора (докера-механізатора) КБ на НРР ВПК-2 ОСОБА_1 від надання пояснень від 19 липня 2018 року;

актом форми ВУ-25М №461 від 19 липня 2018 року щодо пошкодження вагону №63278923;

актом форми ГУ-23 №3136 від 19 липня 2018 року;

відомістю форми ГУ-46а №24070301 за 24 липня 2018 року плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу;

відомістю форми ГУ-46а №25070303 за 25 липня 2018 року плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу;

пам`яткою форми ГУ-45 №267 від 31 липня 2018 року про подавання вагонів, зокрема вагону №63278923;

пам`яткою форми ГУ-45 №330 від 31 липня 2018 року про забирання вагонів, зокрема вагону №63278923;

актом №А131 від 31 липня 2018 року ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» виробничого підрозділу служби вагонного господарства експлуатаційного вагонного депо Одеса-Застава 1 виконаних робіт по договору №ОД/М-05-599д-НЮ від 01 вересня 2005 року по відшкодуванню витрат на ремонт пошкодженого вагону №63278923 ВУ-25 №461 вартістю 926,60 грн. подавання вагону вартістю 227,27 грн., забирання вагону вартістю 227,17, а всього з ПДВ в загальній сумі 1657,25 грн.;

рахунком №А131 від 31 липня 2018 року ПАТ «Українська залізниця» на відшкодування витрат на ремонт пошкодженого вагону, подавання вагону та забирання вагону №63278923;

платіжним дорученням №2704 від 27 серпня 2018 року про сплату ДП «ІЗМ МТП» рахунку №А131 від 31 липня 2018 року на суму 1657,25 грн. (а.с.17-27).

Відповідно до положень статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку.

Згідно частини 1 статті 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть: 1) працівники за зіпсування або знищення через недбалість матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

ОСОБА_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності в порядку статті 133 КЗпП України у розмірі заподіяної шкоди, але не більше середнього заробітку працівника; така відповідальність передбачає необережну форму вини працівника (заподіяння прямої дійсної шкоди через недбалість).

До ОСОБА_1 не застосовувались положення статті 134 КЗпП України, тобто заходи повної матеріальної відповідальності (покладення на працівника обов`язку повністю відшкодувати заподіяну підприємству пряму дійсну шкоду без будь-яких обмежень), покладення якої на працівника передбачає умисну форму вини та у певних випадках попереднє укладення письмового договору про повну матеріальну відповідальність.

Розмір заподіяної ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» пошкодженням вагону шкоди 1657,25 грн. не є спірним.

Визначений статтею 136 КЗпП України порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» дотримано. Згідно даної норми трудового права покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням роботодавця зробленого не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернутого до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівника.

Передбачений статтею 136 КЗпП України порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, передбачає і випадки якщо працівник притягується до матеріальної відповідальності у порядку регресу в зв`язку з відшкодуванням шкоди третій особі. У такому випадку днем, коли роботодавець дізнався про виникнення шкоди, вважається день виплати на користь третьої особи. Саме з цього дня відраховується строк, встановлений для притягнення працівника до матеріальної відповідальності, у випадку заподіяння шкоди у формі витрат підприємства, установи, організації з вини працівника.

Передбачений статтею 138 КЗпП України обов`язок доказування наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» виконано; для покладення на працівника ОСОБА_1 обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, роботодавець довів наявність умов, передбачених статтею 130 КЗпП України.

Так, у сенсі положень статті 130 КЗпП України ОСОБА_1 несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків (п.3.12, 3.16 Інструкції з охорони праці №4 забороняє торкання вагонів вантажем, грейфером або вантажозахватним механізмом); відповідальність встановлено тільки за пряму дійсну шкоду і лише в межах і порядку, передбачених законодавством (у розмірі заподіяної шкоди, але не більше середнього заробітку працівника); шкода, відповідальність за яку покладена на ОСОБА_1 , не відносить до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також не є шкодою, заподіяною працівником, що перебував у стані крайньої необхідності, тощо.

З огляду на викладене, спірні правовідносини з відшкодування шкоди, заподіяної працівником підприємству, врегульовано нормами КЗпП України; відповідач як роботодавець відповідно до статті 138 КЗпП України для покладення на позивача як працівника матеріальної відповідальності за шкоду довів наявність умов, передбачених статтею 130 КЗпП України; шкоди завдано внаслідок неналежного виконання позивачем трудових обов`язків (під час керування краном №51 19 липня 2018 року механізатор (докер-механізатор) КБ на НРР 1 класу ВПК-2 ОСОБА_1 пошкодив скобу лісної стойки вагону; п.п.3.12, 3.16 Інструкції з охорони праці №4 для механізатора (докера-механізатора) комплексної бригади на навантажувально-розвантажувальних роботах (кранівника портальних кранів), з якою ОСОБА_1 ознайомлений); матеріальна відповідальність ОСОБА_1 визначена як обмежена та не перевищує середній місячний заробіток.

Суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам у справі, посилався на обставини іншої справи, яка стосується іншої особи та обставинами, що є відмінними від обставин притягнення до відповідальності ОСОБА_1 .

Правові підстави для скасування розпорядження про притягнення позивача до матеріальної відповідальності відсутні.

Справа в провадженні суду першої інстанції з грудня 2018 року, суду апеляційної інстанції з березня 2021 року, після зміни судді-доповідача призначалась до розгляду на 17 березня 2022 року, 16 лютого 2023 року, 13 липня 2023 року, 03 серпня 2023 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток/повідомлень дотримувався; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомлення «Судова повістка…»; на 03 серпня 2023 року клопотань про відкладення розгляду справи не подано, підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 03 серпня 2023 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт», за участю третьої особи первинної профспілкової організації ВПС «Захист справедливості працівників Ізмаїльського морського торговельного порту», акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про скасування розпорядження про притягнення до матеріальної відповідальності відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова