ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/48/23 Номер провадження 22-ц/814/3388/23Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Прядкіна О.В., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2023 року, постановлене суддею Вергун Н.В. (повний текст складено 28 лютого 2023 року),

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

19.01.2023 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаною заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування підстав заяви зазначає, що із червня 1999 року по 30.07.2015 проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 . Після припинення шлюбних відносин, тривалий час (останні 10 років), вони проживають як сусіди у вказаному будинку. Спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Стосунки між ними погіршилися унаслідок зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями, та, як наслідок, його агресивної поведінки, погроз, вчинення сварок та застосування фізичної сили, внаслідок чого неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства у сім`ї.

Неправомірна поведінка кривдника не припиняється, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту від повторного вчинення домашнього насильства просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , на строк шість місяців, яким заборонити йому:

- з`являтися чи наближатися на визначену відстань у межах загородженої прибудинкової території до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- спілкуватися у будь-якому форматі з ОСОБА_1 особисто чи через третіх осіб, зокрема, висловлювати погрози, образи тощо.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 21.02.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовлено за недоведеністю.

Заявниця із рішенням районного суду не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

Посилаючись на наявні у справі судові рішення, зокрема, вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 10.09.2015 у справі №551/862/15-к, а також постанови цього ж суду від 20.09.2015, 08.07.2016, 19.10.2018, 20.09.2019, 09.12.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, вважає доведеним належними доказами факт систематичного домашнього насильства, як підстави застосування обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 . Указані судові рішення надані нею з ЄДРСР, тоді як суд маючи сумніви стосовно ідентифікації особи притягуваного, мав можливість її перевірити особу, натомість, допустив надмірний формалізм при оцінці доказів.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.04.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 17.04.2023.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

13.06.2023 ОСОБА_1 подано до Полтавського апеляційного суду заяву із новими доказами, зокрема, копіями постанов Шишацького районного суду Полтавської області від 02.05.2023 (справа №551/368/23) та 12.05.2023 (справа №551/392/22) відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17.11.2015 (справа №551/1026/15-ц) установлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в період з червня 1999 року по 30 липня 2015 року./а.с.58/

Згідно відомостей, наданих виконавчим комітетом Шишацької селищної ради Полтавської області від 30.08.2022 №02-25/1459, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 , а фактично проживає: АДРЕСА_1 , де їй на праві спільної часткової власності належить земельної ділянки./а.с.12, 13/

Сторони проживають в одному житловому будинку за вказаною адресою, право власності на який за жодною зі сторін не оформлено та між ними існують неприязні відносини.

Відмовляючи у видачі обмежувального припису, районний суд виходив із того, що заявником не надано доказів на підтвердження таких вимог, оскільки зі змісту приєднаних до справи копій вироку та постанов з Єдиного державного реєстру судових рішень не можливо ідентифікувати осіб.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується, при цьому враховує наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

При вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.08.2019 у справі №640/23804/18, від 02.09.2020 у справі №635/4854/19-ц, від 24.02.2021 у справі №570/2528/20, від 17.11.2021 у справі №755/937/21.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №756/3859/19,обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України).

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, діючи з надмірним формалізмом, не надав оцінки доказам заявника, а саме, вироку Шишацького районного суду Полтавської області від 10.09.2015 у справі №551/862/15-к та постановам цього ж суду від 20.09.2015, 08.07.2016, 19.10.2018, 20.09.2019, 09.12.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Указані судові рішення надані, як роздруківки із Єдиного державного реєстру судових рішень і, суд, маючи сумніви в ідентифікації осіб, повинен був сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, перевіривши їх відповідність.

Із огляду на істотність таких доказів для правильного вирішення справи, колегія суддів надає їм оцінку, як таких, що з об`єктивних причин незалежних від заявника, не становили предмет дослідження суду першої інстанції.

Так, апеляційним судом установлено, що 29.07.2015 близько 22 год., ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого постійного проживання, що по АДРЕСА_1 , під час сварки умисно наніс ОСОБА_1 один удар правою ногою в ділянку правої ноги, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця, що розташований на внутрішньо-передній поверхні правого стегна у верхній третині, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 10.09.2015 (справа №551/862/15-к) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 150 годин громадських робіт./а.с.24-26/

29.07.2015 близько 22 год. ОСОБА_2 вчинив вдома сварку із своєю співмешканкою ОСОБА_1 висловлювався брутальною лайкою в її адресу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП. Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 06.08.2015 (справа №551/774/15-п) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП. Адміністративне провадження закрито у зв`язку з малозначністю, суд обмежився усним зауваженням./а.с.27-28/

04.04.2016 близько 01-40 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із колишньою дружиною, а зараз сусідкою по квартирі ОСОБА_1 , виражався брутальною лайкою на її адресу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 08.07.2016 (справа №551/592/16-п) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Адміністративне провадження закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення./а.с.29-30/

29.08.2018 о 17-30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 19.10.2018 (справа №551/1009/18) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 170,00 грн./а.с.31-33/

06.08.2019 о 16-30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , повторно вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_1 , під час якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 20.09.2019 (справа №551/845/19) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн./а.с.34-36/

14.10.2022 о 19-00 год. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 затіяв сварку з своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю. Крім того, о 12-00 год. 24.11.2022 за вказаною адресою вдруге затіяв сварку з своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 09.12.2022 (справа №551/2263/22) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 грн./а.с.37-39/

Із огляду на наведені докази, оцінюючи ризики вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення (п.9 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), колегія суддів вважає наявними підстави для часткового задоволення заяви та застосування до ОСОБА_2 на строк 6 місяців обмежувального заходу у вигляді заборони спілкування з ОСОБА_1 особисто чи через третіх осіб. Такі заходи є співмірними із попередньо вчиненими ОСОБА_2 порушеннями та забезпечать дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства.

У частині заборони з`являтися чи наближатися на «визначену відстань у межах загородженої прибудинкової території» до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , вимоги заяви задоволенню не підлягають, як не доведені, а відстань, на яку має діяти заборона, не конкретизована.

Приєднані на стадії апеляційного розгляду копії постанов Шишацького районного суду Полтавської області від 02.05.2023 (справа №551/368/23) та 12.05.2023 (справа №551/392/22) відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки на момент постановлення оскаржуваного рішення ( 21.02.2023) такі постанови не існували, що взагалі виключає можливість їх прийняття до уваги судом апеляційної інстанції (постанова Верховного суду від 16.12.2020 №908/1908/19).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до загального цитування норм закону та його довільного трактування на власну користь. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із постановленням нового, про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , на строк шість місяців, яким заборонити йому спілкуватися у будь-якому форматі з ОСОБА_1 особисто чи через третіх осіб. У іншій частині заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на строк шість місяців, яким заборонити йому спілкуватися у будь-якому форматі з ОСОБА_1 особисто чи через третіх осіб.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію постанови суду про видання обмежувального припису надіслати до Шишацького відділу поліції Миргородського РВП у Полтавській області, для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.09.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді О.В. Прядкіна

О.В. Чумак