ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Чернівці

Справа № 727/4548/21

Провадження №22-ц/822/755/23

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н.К., Кулянди М.І.,

секретар Петранюк Ю.Т.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1

відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2023 року, головуючий у І-й інстанції Слободян Г.М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на квартири

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2023 року задоволено частково клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діють адвокати Поляк М.В., Поляк П.П., про призначення додаткової судової технічної експертизи документа.

Призначено по справі додаткову судову технічну експертизу документів, зокрема - оригіналу розписки від 01.04. 2017 року від імені ОСОБА_2 на отримання у ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 27 000 доларів США та оригіналу розписки від 05.05.2017 року від імені ОСОБА_2 на отримання від у ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 11 000 доларів США, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи виготовлений рукописний текст в оригіналі розписки від 01.04. 2017 року від імені ОСОБА_2 про отримання у ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 27 000 доларів США саме, у 2017 році чи в різний період часу?

- чи виготовлений рукописний текст в оригіналі розписки від 05.05.2017 року, від імені ОСОБА_2 про отримання у ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 11 000 доларів США, саме в 2017 році чи в різний період часу?

Проведення додаткової судово-технічної експертизи документів доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, розташованого за адресою: (; м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6; індекс 03057).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за відмову від дачі експертного висновку та надання заздалегідь неправдивого висновку згідно зі ст.ст. 384, 385 КК України.

Надано дозвіл експерту на часткове пошкодження досліджуваних оригіналів документів, а саме: оригіналу розписки від 01.04. 2017 року від імені ОСОБА_2 на отримання у ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 27 000 доларів США та оригіналу розписки від 05.05.2017 року від імені ОСОБА_2 на отримання від у ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 11 000 доларів США.

Оплату за проведення додаткової судової технічної експертизи документів покладено на позивача ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

У задоволенні решти вимог клопотань відмовлено.

Задовольняючи частково клопотання ОСОБА_1 про призначення додаткової судової технічної експертизи документа, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова експертиза має доповнювати іншу експертизу (первинну), яка була проведена попередньо. При призначенні судової експертизи суд може поставити експерту не всі хвилюючі питання, або ж на момент проведення первинного дослідження можуть бути відомі не всі обставини справи (відсутні документи), що унеможливлює надання відповіді на поставлені судом питання. Відповідно, після проведення первинної експертизи, у процесі судового розгляду може бути призначене ще одне дослідження, під час якого вивчатимуться наприклад ті документи, які з`явились у справі після надання первинного висновку. Воно називатиметься додатковим. У більшості випадків виконує роботу той експерт, який проводив основне (первинне) дослідження. Відтак експерт знайомий з матеріалами справи та не потрібно витрачати повторно час на вивчення матеріалів. Призначення дослідження на того ж експерта дозволяє зменшити вартість проведення додаткової експертизи (якщо її необхідно оплачувати) та надати відповіді на додаткові питання впродовж короткого терміну. Додаткова експертиза також може призначатись при неповних висновках первинної експертизи.

Під час первинного дослідження експертом з незалежних від нього причин можуть бути проаналізовані не всі обставини справи, досліджено не всі об`єкти (документи). Разом з тим, коли у суду виникає неясність висновку через складні незрозумілі терміни, краще ініціювати отримання додаткових пояснень від експерта (письмових чи усних), ніж призначати додаткову експертизу.

В судовому засіданні позивач, в інтересах якої діє адвокат Поляк М.В., а також і інші сторони, представники не заявляли клопотання про допит експертів, що проводили експертні дослідження за висновком 30.03.2023 року №24/23-34/10338/23-34. Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998№53/5 (у редакції наказ) Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), Положення про експертно- кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів визначено перелік основних видів судових експертиз та експертних спеціальностей, згідно з якими Технічну експертизу документів віднесено до криміналістичної експертизи.

Проведення додаткової судової технічної експертизи слід доручити державній експертній спеціалізованій установі, - КНДІСЕ, в якій проводилася первинна експертиза, призначена судом. Суд не вбачає підстав пропущення строку звернення представником позивача з клопотанням про призначення додаткової судової технічної експертизи. Клопотання про призначення додаткової експертизи може бути подано лише після отримання висновку первинної експертизи та не може бути передбачено заздалегідь. Первинна судова технічна експертиза була проведена в підготовчому судовому засіданні в установленому законом порядку.

Не погодившись з указаною ухвалою, представник позивача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою призначити у справі додаткову технічну експертизу документа, а саме «оригіналу розписки від імені ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 27 000 доларів США від 01.04. 2017 року» та «оригіналу розписки отримання позики ОСОБА_2 у ОСОБА_5 11 000 доларів США від 05.05.2017 року», на вирішення якої поставлено наступні питання:

«чи виготовлений рукописний текст у «оригіналі розписки від імені ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_4 коштів в сумі 27 000 доларів США від 01.04.2017 року» в 2017 році?»

«чи виготовлений рукописний текст у «оригіналі розписки від імені ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_5 коштів в сумі 11 000 доларів США від 05.05.2017 року» в 2017 році?»

Направити документи для організації та проведення експертизи у ТОВ «Київська незалежна судова-експертна установа», адреса м.Київ, вул. Антоновича, 172, оф 813.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для розгляду справи.

Вказує на те, що експертною установою було досліджено спосіб нанесення тексту на папір, а встановлення часу здійснення запису є неможливим з огляду на відсутність у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу виконання штрихів рукописних записів та підписів, нанесених чорнилами для пишучих приладів, що свідчить про неповноту висновку експерта.

Зазначає, що ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» має можливість встановлення періоду виконання записів за період 2020-2023 рр.

У позивачки існує сумнів щодо дати написання спірних розписок, а саме те, що вони виконані після пред`явлення нею позову в 2021 році, а тому призначення додаткової експертизи є необхідним для встановлення вказаних обставин.

Технічна експертиза давності документа є фізико-хімічним дослідженням, а тому відсутні імперативні норми про неможливість її проведення лише державними спеціалізованими установами.

У відзиві на апеляційну скаргу представники відповідача Мінгайлєнє О.В. та ОСОБА_6 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Зазначають, що зазначена експертиза має проводитись виключно державними спеціалізованими установами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин 1, 5 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 року).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», у разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

При цьому неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12, від 17 вересня 2014 року в справі № 6-131цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження 61-7835сво19).

Частиною 1 статті 113 ЦПК України встановлено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження (постанова Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 201/15019/14-ц).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення додаткової судової технічної експертизи документа, суд першої інстанції виходив з того, що експертною установою було досліджено спосіб нанесення тексту на папір, а встановлення часу здійснення запису є неможливим з огляду на відсутність у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу виконання штрихів рукописних записів та підписів, нанесених чорнилами для пишучих приладів, що свідчить про неповноту висновку експерта.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про доцільність проведення експертизи саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, оскільки позивачем заявлено додаткову експертизу, що відповідно до вимог ст. 113 ЦПК України доручається тому самому органу, який проводив первинну експертизу.

Доводи апеляційної скарги про можливість проведення даної експертизи в ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» є безпідставними, виходячи з наступного.

Пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 № 1950/5), визначено, що технічна експертиза документів є підвидом криміналістичної експертизи.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»).

Частиною 3 статті 10 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

За таких обставин, технічна експертиза документів, яка відноситься до категорії криміналістичних експертиз, може бути проведена виключно державними спеціалізованими установами.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 212/7727/13-ц (провадження № 61-7310св18) та від 28 квітня 2021 року у справі № 715/316/18 (провадження № 61-13626св20).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята без додержання норм матеріального чи процесуального права.

Отже, судове рішення відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , слід залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2023 року про призначення у справі додаткової судової технічної експертизи документів без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 28 вересня 2023 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанської

М.І. Кулянда