Справа №303/7115/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник адвокат Солдаткін Олександр Сергійович) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Відділ державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Веллфін», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Відділ ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому зазначив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Йому стало відомо 21.07.2023 про відкрите виконавче провадження № 64547930 про стягнення з нього коштів на користь ТОВ «Веллфін» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. У провадженні Мукачівського відділу ДВС знаходилося виконавче провадження №64547930 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., зареєстрованого в реєстрі за №114257, виданого 15 грудня 2020 року. 18.02.2021 відділом ДВС відкрито виконавче провадження, 13.05.2021 прийнято постанову про арешт коштів боржника. 13.05.2021 відділом ДВС прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Відтак, хоча наразі виконавчий документ повернуто стягувачу, проте арешт, накладений в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса, продовжує свою чинність. Крім того, позивач продовжує перебувати в реєстрі боржників, незважаючи на незаконність виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису розрахунку заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «Веллфін» стягувачем не надано, незрозумілим та безпідставним є зазначення у виконавчому написі про те, що стягнення заборгованості проводиться за період з 22 листопада 2017 року по 02 березня 2020 року, оскільки всі платежі за кредитним договором відбулися, а строки позовної давності минули. Докази направлення позивачу вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором, а також отримання останнім такої вимоги, відсутні. Крім того, кредитний договір, на основі якого вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчено, що виключає можливість стягнення за ним коштів у порядку виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, заборгованість, по якій видано виконавчий напис, є спірною, а процедура посвідчення виконавчого напису порушеною. Просив визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №114257 від 15 грудня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості у розмірі 26754,40 грн., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТОВ «Веллфін» на користь ОСОБА_1 , витрати на послуги правничої допомоги адвоката у розмірі 9000,00 грн.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та представник відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління юстиції в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів справа розглянута в заочному порядку, проти чого позивачка не заперечував.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

15.12.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видав виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін»» 26754,40 грн. (двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні, сорок копійок) на підставі кредитного договору № 306808 від 22.11.2017.

Постановою заступника начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Танинця І.В. від 18.02.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №114257, який видано 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Постановою заступника начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Танинця І.В. від 13.05.2021 при примусовому виконанні виконавчого напису № 114257, який виданий 15.12.2020 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою заступника начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Танинця І.В. від 13.05.2021 при примусовому виконанні виконавчого напису №114257, який виданий 15.12.2020 на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ виконавчий напис № 114257, який видано 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. повернуто стягувачу.

Відповідно до вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно ст.87 ЗУ «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 затверджено «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У розділі «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» передбачено можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», п.2 якої доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» наступного змісту:

«2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Водночас постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною п. 2 Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів розділом, який стосується кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Виходячи з вимог ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України з моменту прийняття 22.02.2017 постанови Київським апеляційним адміністративним судом втрачає чинність п.2 Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів розділом, який стосується кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Таким чином, станом на 15.12.2020 у нотаріуса Горай О.С. були відсутні підстави вчиняти оскаржуваний виконавчий напис за кредитним договором № 306808 від 22.11.2017, укладеним між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 , який нотаріально не посвідчений, оскільки останній не входить до переліку документів, за яким може бути здійснено стягнення заборгованості в безспірному порядку, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Суду не надано доказів того, що кредитний договір №306808 від 22.11.2017 є нотаріально посвідченим, тому у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не було правових підстав для видачі виконавчого напису про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Зазначені обставини безумовно свідчать про те, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 гривень.

Частинами 1, 3 статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої сторони, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника; юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктом 9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Частинами 1, 3 статті 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

У статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки для її розгляду.

Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на позивача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що 20.07.2023 адвокат Солдаткін О.С. та Рубіш В.В. уклали договір про надання правової допомоги №20/07.

На підставі зазначеного договору адвокатом Солдаткіним О.С. видано ордер на представництво інтересів ОСОБА_1 у Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області, який надано суду на підтвердження його повноважень.

Адвокат Солдаткін О.С. має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до рішення Ради адвокатів Київської області від 28.08.2014 №16, на підтвердження чого видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5213/10.

Із акту №1 про прийняття-передачу наданих послуг від 26.07.2023 вбачається, що адвокат Солдаткін О.С. надав ОСОБА_1 наступну юридичну допомогу: підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №114257 від 15.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості у розмірі 26754,40 грн., таким, що не підлягає виконанню та подання позову до суду. Вартість послуг за цим актом становить 9000,00 грн.

Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року дійшла до висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Таким чином, оскільки відповідач та його представник жодним чином не заперечили проти вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд зменшити розмір витрат на оплату витрат на професійну правничу допомогу або відмовити в їх стягненні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені витрати є співмірними зі: складністю справи та виконаними адвокатом роботами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами, а тому вони підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 353-355 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (місцезнаходження: вул. Героїв Севастополя, буд. 48, м. Київ, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39952398), приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Відділ державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 114257, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривні (одна тисяча сімдесят три гривні, шістдесят копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 гривень (дев`ять тисяч гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя