Роздільнянський районний суд Одеської області
ДОДАТКОВЕ ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Справа № 511/1583/23
Номер провадження: 2-др/511/9/23
28 вересня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Бобровська І. В.,
секретаря судового засідання Руденко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федяєва Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню,
18.09.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федяєва Сергія Володимировича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню.
В судове засідання сторони на виклик суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд приходить наступних висновків.
Відповідно до статті 270ЦПКУкраїни передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, судовим розглядом встановлено наступне.
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа №511/1583/23 (провадження 2/511/461/23) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження у заочному порядку з викликом сторін, заочне рішення ухвалене 12.09.2023 року без участі представника позивача. Вказаним рішенням суду питання стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалося.
Аналізуючи надані адвокатом докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та матеріали справи, судом вбачається, що вказана категорія справ щодо визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню має сталу судову практику та не потребує значного часу, в тому числі щодо вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналізу судової практики з подібних спорів, розробки загальної стратегії дій щодо захисту інтересів Клієнта, підготовки та систематизація доказової бази.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі № 914/2743/16 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6/1355/10.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.
Разом з тим, суд проаналізувавши, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу з участі у справі, наданий адвокатом Федяєвим С.В. та подані документи, зробив висновок, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, не є співмірною з складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. Так наведений у наданому до суду Розрахунку час на виконання таких послуг, на переконання суду, є завищеним, оскільки не відповідає характеру та складності робіт, що фактично було виконані адвокатом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу частково.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 247, 259,263-265, 270, 280 - 282 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федяєва Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню - задовольнити частково.
Доповнити заочне рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 вересня 2023 року по цивільній справі №511/1583/23, номер провадження 2/511/461/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню.
Додаткове заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного додаткового заочного рішення суду.
Додаткове заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд додаткового заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя І. В. Бобровська