АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 липня 2023 року

м. Чернівці

справа № 713/742/17

провадження 22-ц/822/623/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Височанської Н.К., Лисака І.Н.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 року в цивільній за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання частково недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №831693 від 18 лютого 2010 року, виданий на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1504 га, кадастровий номер :01:001:0576, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення 1.8 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в частині накладення її площі 0,0013 га на земельну ділянку площею 0,0830 га, кадастровий номер :01:001:0823, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 у користуванні належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,0830 га, кадастровий номер :01:001:0823, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - шляхом відновлення дійсних меж земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0576, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення 1.8 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та демонтування і перенесення наявної огорожі відповідно до відновлених меж зазначених земельних ділянок (згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 16.11.2017 року №834).

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №933000 від 08.11.2005 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,1096 га, кадастровий номер :01:001:0119, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в частині накладення її площі 0,0016 га на земельну ділянку площею 0,0830 га, кадастровий номер :01:001:0823, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 усунути перешкоди ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 у користуванні належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,0830 га, кадастровий номер :01:001:0823, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - шляхом відновлення дійсних меж земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0119, яка розташована в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та демонтування і перенесення наявної огорожі відповідно до відновлених меж зазначених земельних ділянок (згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 16.11.2017 року №834).

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області відмовлено.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у червні 2023 року подано апеляційну скаргу на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю. від 04 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без руху.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу, Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю. виходив з того, що апеляційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим п.3 ч.4 ст.356, ч.3 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і підстави, вказані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані неповажними.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надано строк десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

На виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю. від 04 липня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу в новій редакції, в якій вказують на пропущення строку звернення до суду з апеляційною скаргою у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 під час запровадження карантину, рекомендацією «Д» нагляду у сімейного лікаря, продовження хвороби та здійснення реєстрації на консультацію у Інституті ендокринології ім.Комісаренка в м.Києві 18 липня 2023 року.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 посилаються на перебування у постійному стресі у зв`язку із воєнним станом, повітряними тривогами та неплановими відключеннями мереж електропостачання, відсутність можливості подати апеляційну скаргу.

Водночас апеляційна скарга містить заяву про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, підтвердження неплатоспроможності відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податку про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків від 10 липня 2023 року №2401-23-01603, довідкою Вижницької філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 10 липня 2023 року №320/24.01.01-23, довідкою старостата с.Чорногузи Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 10 липня 2023 року №842.

За змістом частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодекс.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення.

Встановлено, що у справі постановлено рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 року.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 176 ОСОБА_1 копію судового рішення отримано 24 грудня 2022 року (а.с.24 т.5).

Також з приєднаного до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 184 ОСОБА_2 копію судового рішення отримано 24 грудня 2022 року (а.с.25 т.5).

Натомість, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 апеляційну скаргу подано поштою 22 червня 2023 року, тобто понад тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відповідно до наданої ОСОБА_1 виписки із медичної картки стаціонарного хворого Комунального некомерційного підприємства «Вижницька багатопрофільна лікарня» Вижницької міської ради №4900, остання була непрацездатною до 13 листопада по 25 листопада 2022 року.

Однак, ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих доводів щодо не подачі апеляційної скарги у період з дня вручення повного рішення суду 24 грудня 2022 року по 23 січня 2023 року.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на рекомендацію «Д» нагляду у сімейного лікаря, продовження хвороби та здійснення реєстрації на консультацію у Інституті ендокринології ім.Комісаренка в м.Києві 18 липня 2023 року.

Згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого Комунального некомерційного підприємства «Вижницька багатопрофільна лікарня» Вижницької міської ради №4900 ОСОБА_1 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба, стабільна стенокардія, кардіосклероз дифузний, гіпотиреоз.

У матеріалах справи відсутні докази, що захворювання ОСОБА_1 на гіпертонічну хворобу, стабільну стенокардію, кардіосклероз дифузний, гіпотиреоз позбавло можливості ОСОБА_1 своєчасно звернутися із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, в тому числі шляхом направлення її поштовою кореспонденцією або направлення скарги із використанням електронної пошти.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) Розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83,84,170,178,179,180,181,185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, визначений процесуальним Кодексом строк було продовжено відповідно до Закону.

Відповідно до Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон від 18 червня 2020 року № 731-ІХ) пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Наведене свідчить, що суд може поновити процесуальний строк як до запровадження, так і після закінчення карантину, якщо визнає причини такого пропуску поважними і такими, що зумовлені запровадженими обмеженнями. Сам факт запровадження карантину не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення заявником негативних обставин, які зумовлені карантинними обмеженнями і були перешкодою у вчиненні стороною процесуальних дій.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджений Указ Президента України 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, у подальшому, продовжено й який триває досі.

Сам по собі факт запровадження в Україні обмежень, пов`язаних з воєнним станом в Україні, не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок цього запровадження та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом процесуального строку.

Такий висновок сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22).

Таким чином, наведені вище ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обґрунтування не свідчать про те, що причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Доводи скаржників, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, повітряними тривогами не могли вчасно реалізувати право апеляційного оскарження з урахуванням відсутності електроенергії, не можуть бути розцінені судом поважними або непереборними обставинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вони є суб`єктивними, залежали від організації роботи скаржників, що не свідчить про поважність підстав поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, пов`язаних з наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення.

Отже, наведені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року, (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // SeriesA N 253- В).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставин причини подання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 апеляційної скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 року залежали лише від суб`єктивної волі скаржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а не від об`єктивно непереборних обставин та зводяться до порушення скаржниками вимог процесуального законодавства.

Тому правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 рок відсутні.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 року в цивільній за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання частково недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2022 року в цивільній за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання частково недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді: Н. К. Височанська

І. Н. Лисак