Провадження № 2/537/862/2023
Справа № 537/2660/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2023 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюбу між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрований 25.11.2006 у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 747.

На обґрунтування позову зазначив, що з 25.11.2006 вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що одруження виявилося невдалим. Протягом тривалого часу їх стосунки погіршувалися, тривалий час вони не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди. Фактично шлюбно-сімені відносини між ними припинені з початку 2020 року і з того часу вони не ведуть спільне господарство та мають окремі бюджети. Причиною розпаду сім`ї стало відчуження одне від одного, кардинально різні погляди на життя, зокрема, щодо вирішення сімейних проблем та питань, пов`язаних з веденням домашнього господарства, виховання дитини, з приводу чого постійно виникають непорозуміння. Примирення між ними неможливе. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив розгляд справи проводити у його відсутність. В заяві зазначив, що спору щодо проживання дитини немає, дитина залишається проживати з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, просила розгляд справи проводити у її відсутність та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Також в заяві зазначила, що спору про проживання дитини немає, дитина залишається проживати з нею

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25.11.2006 у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 747, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

В шлюбі подружжя має неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . Спору про місце проживання дитини між сторонами немає, дитина проживає з матір`ю.

В судовому засіданні встановлено, що з початку 2020 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. У сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки сторони не мають.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 263- 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25.11.2006 у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 747 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте у шлюбі, « ОСОБА_4 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва