Справа № 948/1065/23
Номер провадження 2/948/152/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладений договір розподілу природного газу, зокрема ОСОБА_1 приєднався до умов даного договору, надавши підписану ним заяву-приєднання, періодично здійснює оплату за послуги з розподілу природного газу та документально підтвердив споживання природного газу. Підтвердженням споживання природного газу відповідачем є відомості про зняття показників та картка підсумків споживання газу по лічильнику. Так, 17.08.2022р. показник лічильника становив 7 611, а 12.01.2023 р. 8 718 грн, тобто за вказаний період він спожив 1 107 куб. м газу. Відповідач за період виниклої заборгованості періодично здійснює оплату за послуги з розподілу природного газу, загальна сума оплати 2 300, 00 грн.

З 01 січня 2020 року розділено оплату за газ, як товар, та оплату за послугу з його розподілу, яка визначається потужністю, виходячи з фактичного обсягу спожитого газу за попередній газовий рік з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р. та з 01.10.2021 р. по 30.09.2022 р.

Отже, з 01.01.2022р. щомісяця відповідачу нараховується 451, 62 грн, з 01.01.2023р. 465,87 грн, а загальна сума оплати станом на 01.04.2023р. становить 3 980,21 грн, тобто відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

26.01.2023 р. за заявою позивача вже був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3 548,47 грн та судові витрати, який за заявою відповідача був скасований. Позивач звертає увагу на те, що на адресу боржника була направлена претензія, яка ним отримана.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу станом на 01.04.2023р. у розмірі 3 980,21 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

18.04.2023р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.33).

04.07.2023р. судом винесено ухвалу про перехід від розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.40).

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримав 12.05.2023р. (а.с.37), ухвалу суду про перехід до спрощеного позовного провадження без виклику сторін 11.07.2023р. (а.с.43), в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив, до початку розгляду справи по суті направив заяву про визнання позову (а.с.44).

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що за підсумками споживання газу по лічильникам, абонент ОСОБА_1 споживає природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого показник лічильника станом на 17.08.2022 р. становив 7 611, а 12.01.2023р. 8 718, про що є відповідні підписи боржника у списках абонентів про зняття показників (а.с.13-15).

З даних картки абонента ОСОБА_1 вбачається, що йому щомісячно нараховувалося: з 01.02.2022 451, 62 грн, з 01.01.2023р. 465, 87 грн, заборгованість станом на березень 2023 року становить 3 980, 21 грн (а.с.16).

Згідно картки фактичного споживання з лютого 2022 року по грудень 2022 року, обсяг за газовий рік становив 2 566, 00 куб. м, а з січня 2023 року по березень 2023 року обсяг за газовий рік становить 2 647, 00 куб. м, які діляться на 12 рівних частин щороку, що становить щомісяця 213, 83 у 2022 році та 220, 58 м. куб у 2023 році, відповідно (а.с.17).

Як видно з Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, договір є публічним (п.1.1.), його умови є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.) та є договором приєднання на невизначений строк. Фактом приєднання є вчинення споживачем будь-яких дій, зокрема: надання підписаної заяви-приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3.) (а.с.7-11).

22.04.2021р. відповідачем підписана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

З розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.02.2022р. по 01.04.2023 р. загальна сума нарахувань заборгованості становить у розмірі 6 365,43 грн, здійснена оплата станом на 01.04.2023 р. за вищевказаний період здійснена у розмірі 2 300,00 грн, а тому враховуючи сплачену суму боргу у відповідача ОСОБА_1 станом на 20.01.2023 р. становить 3 980,21 грн (а.с.18).

09.12.2022р. за №863 позивач направив відповідачу претензію з вимогою сплати до 20 березня 2022 року боргу в розмірі 3 082,60 грн, яка отримана боржником 23.12.2022р. (а.с.20,21).

З наданих відповідачем рахунків за розподіл природного газу та знімку екрана сторінки абонента вбачається, що відповідач їх оплачував у березні 2022 р. у розмірі 800, 00 грн, у серпні 2022 р. 1 000,00 грн та березні 2023 р. 500,00 грн (а.с.22-25).

Відповідно до ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 08.03.2023р. скасовано судовий наказ № 948/321/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 3 548,47 грн, що утворилася станом на 20.01.2023 р. та 268,40 грн судових витрат (а.с.19).

Мотиви суду

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

За п.35 ч.1 ст. 1 цієї статті передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.

За п.2 ч.1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, тарифами встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу.

07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

Як свідчать надані позивачем докази, відповідач користувався послугами природного газу, оскільки 22.04.2021р. підписав заяву-приєднання до умов розподілу природного газу (для побутового споживача), а також частково сплачував за послуги по березень 2023 року, та станом на 17.08.2022р. мав показник лічильника 7611, а 12.01.2023р. 8718, що вказує на споживання газу.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.

Як видно з матеріалів справи за період з 01.02.2022р. відповідачу слід сплачувати щомісячно 451, 62 грн, а з 01.01.2023р. 465, 87 грн, тоді як з квітня 2022 року по липень 2022 року, а також з вересня 2022 р. по лютий 2023 р. він послуги не оплачував, в той час були зафіксовані оплати у березні 2022 р. у розмірі 800,0 грн, у серпні 2022 р. 1000,00 грн та у березні 2023 р. 500,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, користуючись послугами природного газу, не повністю сплачував позивачу витрати за розподіл газу за період з 01.02.2022р. по 31.03.2023р., визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та обов`язки інших осіб, а відтак позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за цей період в розмірі 3 980, 21 грн.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу слід повернути 1 342, 00 грн сплаченого судового збору з державного бюджету.

Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути решту сплаченого судового збору у розмірі 1 342, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 3 980, 21 грн та судовий збір в розмірі 1342, 00 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути Акціонерному Товариству «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» з розрахункового рахунку UA0016616, 50% судового збору в розмірі 1342, 00 грн сплаченого 31.03.2023р. на підставі платіжного доручення № 2125.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», місцезнаходження: м. Полтава, вул. Козака, 2-а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Базилівщина, Полтавського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С.В.Кравець