Справа № 212/4431/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

встановив:

У червні 2023 року адвокат Олешицька В.Е., яка діє в інтересах позивача звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивач працював на шахті Саксагань РУ ім. Дзержинського з жовтня 1958 року по лютий 1962 року, з грудня 1964 року по вересень 1981 року підземним машиністом електровоза, підземний гірничим майстром та підземним заступником начальника дільниці, з вересня 1981 року по грудень 1989 року начальником відділу та заступником начальника відділу охорони праці та техніки безпеки, на шахті Гігант ВО Кривбасруда, а також з грудня 1989 року по липень 1995 року та з липня 1995 року по вересень 1995 року провідним інженером відділу охорони праці та техніки безпеки та 29 листопада 2011 року звільнений відповідно до ст.38 КЗпП. Криворізький гірничорудний трест Кривбасруда був створений в лютому 1944 році та підпорядковувався Наркомату гірничодобувної промисловості УРСР та з 1951 року трест Кривбасруда був розділений на два трести Дзержинськруда та Ленінруда. Криворізький трест Дзержинськруда з 1951 року підпорядковувся Міністерству металургійної промисловості СРСР та у 1973 році реорганізований в Промислове Об?єднання 3 видобутку руд підземним способом Кривбасруда. З 1975 року до складу Виробничого Об?єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда входило 11 Рудоуправлінь на правах структурних одиниць, у тому числі шахта Гігант Cтаном на 01 січня 1978 року до складу ВО Кривбасруда входило 10 Рудоуправлінь, на правах структурних одиниць, у тому числі шахта Саксагань та шахта Гігант. Згідно наказу ВО Кривбасруда № 433 від 16 грудня 1986 року та № 685 від 25 грудня 1989 року шахту Комунар РУ ім. Дзержинського об?єднано з шахтою Гігант РУ ім. Дзержинського, основні та оборотні фонди шахти «Комунар» передано до шахти Гігант.01 жовтня 1989 року Рудоуправління імені Кірова та ХХ партз`їзду виділилися зі складу Об?єднання в самостійні підприємства з наданням їм юридичного статусу. Інші Рудоуправління, згідно з наказом Мінметалургії СРСР від 07 вересня 1989 року за № 170 та наказом по Об?єднанню від 20 вересня 1989 року за № 349 були ліквідовані, а на їх базі створено на правах структурних одиниць 10 шахт: Першотравнева-1, Першотравнева-2, ім. Леніна, ім. Орджонікідзе, Гвардійська, Октябрська, Родіна, Саксагань, Гігант, ім. Валявка. 01 серпня 1995 року наказом Мінпромполітики України від 27 липня 1995 року за № 148 зі складу об`єднання виділена шахта Саксагань у самостійне державне підприємство. Згідно п.1 наказу ВО Кривбасруда від 07 жовтня 1997 року № 120 шахта Гігант, як структурна одиниця була ліквідована. Наказом Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року № 263 Виробниче Об?єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда було перейменовано на Державне підприємство Криворізький державний залізорудний комбінат. Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства промислової політики України від 12 липня 1999 року № 248 та пункту 1 наказу Державної акціонерної компанії Укррудпром від 31 грудня 1999 року № 347 Державне підприємство Криворізький державний залізорудний комбінат, шляхом реорганізації було перетворено на дочірне підприємство Криворізький державний залізорудний комбінат ДАК Укррудпром і знідно п.п.1 та 3.2 Наказу ДАК Укррудпром вказане дочірнє підприємство, шляхом реорганізації було перетворено у Відкрите акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат, яке 04 квітня 2011 року змінило найменування на ПАТ Криворізький залізорудний комбінат. Робота у підземних умовах за тривалий час трудових відносин позивача з відповідачем негативно вплинула на стан здоров?я позивача та спричинило виникнення в останнього професійного хронічного захворювання, у зв`язку із чим було проведено розслідування та складено акт № 2 за формою П-4 від 14 червня 2011 року про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Згідно Висновку МСЕК від 10 серпня 2011 року позивачу первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності безстроково. У зв?язку з хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв?язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обгрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів та кашлю, що спричиняє дискомфорт та задуху. Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві, де він працював. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 100500 грн., яку просив стягнути з відповідача, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 30 червня 2023 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача ОСОБА_2 скористалась правом надання відзиву в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування зазначено, що період роботи позивача з жовтня 1958 року по лютий 1962 року за інформаційною довідкою умов праці не пов`язаний з дією шкідливих умов праці. На теперішній час шахти Саксагань та Гігант, де працював позивач, відсутні у структурі підприємства відповідача, оскільки у 1989 році наказом ВО Кривбасруда № 349 від 20 вересня 1989 року ліквідовано РУ ім.Дзержинського, до якого входили вказані шахти, вивівши шахти окремо. Наказм Мінпромполітики № 262 від 29 липня 1998 року створено підприємство Кривбасгідрозахист на базі шахт Первомайська-Дренажна та Гігант-Дренажна (у минулому Гігант) та призначено правонастпуником усіх прав та обов`язків реорганізованого ДВО Кривбасруда управління Кривбасгідрозахист. У 2002 році майно шахти Гігант передано ДП Кривбасреструктуризація, у 2004 році ПАТ ЦГЗК отримало від шахти майно у користування або власність. Наказом Мінпромполітики № 315 від 25 червня 2004 року створено ДП Кривбасшахтозакриття на базі переданого майна ДП

Кривбасреструктуризація (в т.ч. майна шахти Гігант). Станом на 01 січня 2001 року до складу ДП Криворізький залізорудний комбінат входили лише шахти: ім. Леніна, Гвардійська, Октябрська, Родіна та Більшовик. У 2001 році створено Відкрите акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат, затверджено Статус підприємства та визначено, що до нього переходять виключно активи і пасиви дочірнього підприємства Криворізький залізорудний комбінат. Згідно Статуту АТ Криворізький залізорудний комбінат набуває права юридичної особи з дня його державної реєстрації, не відповідає за зобов`язаннями держави, а держава не відповідає за зобов`язаннями товариства. Крім того, відповідно до Ату розслідування хронічного професійного захворювання № 2 від 14 червня 2011 року шахта Гігант ліквідована 07 жовтня 1997 року наказом ВО Кривбасруда від 06 жовтня 1997 року № 120, до складу комісії з розслідування профзахворювання входив представник ДП Кривбасшахтозакриття, що підтверджує факт того, що зобов`язання роботодавця за ліквідованою шахтою Гігант є саме ДП Кривбасшахтозакриття. Також, наказом Міністерства промислової політики України № 148 від 27 липня 1995 року було створено державне підприємство шахта Саксагань шляхом виділення структурного підрозділу шахти Саксагань із державного виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда. Наказом ВО Кривбасруда № 91 від 04 вересня 1995 року була створена комісія по передачі майна і підготовці розділового балансу. Наказом Міністерства промисловості України № 4 від 20 січня 1997 року ліквідовано ДП шахта Саксагань. Постановою Кабінету міністрів України № 258 від 02 березня 1998 року визначено провести реструктуризацію гірничо-рудних підприємств Кривбасу шляхом закриття шахти Саксагань. Згідно Наказу Мінпромполітики України № 104 від 17 березня 2006 року біло ліквідовано Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту із передачею на підставі передавального акту на баланс до статутного фонду ДП Кривбасшахтозакриття майно ДП Кривбасгідрозахист. Відповідно до наказу Мінпромполітики № 149 від 19 квітня 1999 року директору Криворізького державного гірничорудного управління гідрозахисту наказано прийняти проектно-кошторисну документацію на ліквідацію державного підприємства шахта Саксагань. Таким чином, шахти Гігант та Саксагань не увійшли до структури комбінату, а тому АТ Кривбасзалізрудком не є належним відповідачем у справі, оскільки не є правонаступником прав та обов`язків вищевказаних шахт, де працював позивач.

Представник позивача адвокат Олешицька В.Е. скористалась правом надання відповіді на відзив, в якому зазначила, що професійне захворювання позивача виникло у період його роботи на шахті Саксагань РУ ім. Дзержинського та шахті Гігант-Дренажна ВО Кривбасруда. Судовою практикою (справа № 215/3404/17 від 08 липня 2020 року, справа № 212/6988/17-ц від 14 липня 2020 року, справа № 212/2037/17 від 16 грудня 2020 року встановлено, що АТ Кривбасзалізрудком є належним відповідачем та має нести відповідальність за порушення трудових прав позивача на шахті Саксагань та шахті Гігант ВО Кривбасруда. ВО Кривбасруда в подальшому було перейменовано на ДП Криворізький державний залізорудний комбінат ДАК Укррудпром та у подальшому перетворено у ВАТ Криворізький залізорудний комбінат/ Структурні одиниці виробничого об?єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда, у тому числі Першотравневе рудоуправління, новостворені з 01 жовтня 1989 року шахти Першотравнева-1 та Першотравнева-2, новостворена з 01 січня 1995 року шахта Першотравнева, новостворені з 20 січня 1998 року шахти Першотравнева-Дренажна та Гігант-Дренажна не мали статусу юридичних осіб. Створення на базі окремих структурних підрозділів виробничого об?єднання Кривбасруда (шахт Першторавнева-Дренажна та Гігант-Дренажна) ДП Кривбасгідрозахист відбулось вже після припинення трудових відносин позивача з виробничим об?єднанням Кривбасруда, а розподільчим балансом від 01 лишня 1998 року не було прямо передбачено переходу до ДП Кривбасгідрозахист обов?язку з відшкодування шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров?я під час перебування у трудових відносинах з ВО Кривбасруда, а тому по вказаній справі правонаступником ВО Кривбасруда, є ПАТ Кривбасзалізрудком. Крім того, ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждань, що спростовує тверження відповідача про відсутність доведення позивачем наявності моральних страждань. Враховуючи викладене, вважають позовні вимоги законними та обгрунтованими.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з 07 жовтня 1958 року по 22 лютого 1962 року працював на посаді підземного машиніста електровоза шахти Саксагань РУ ім. Дзержинського трест Дзержинськруда; з 22 грудня 1964 року по 01 квітня 1967 року підземним машиністом електровоза шахти Саксагань РУ ім. Дзержинського трест Дзержинськруда; з 01 квітня 1967 року по 12 серпня 1969 року підземним машиністом електровоза 6 розряду шахти Саксагань; з 12 серпня 1969 року по 24 листопада 1977 року підземним гірничим майстром шахти Саксагань; з 24 листопада 1977 року по 14 вересня 1981 року підземним заступником начальника участка шахти Саксагань; з 14 вересня 1981 року по 01 січня 1988 року начальником відділу охорони труда і техніки безпеки РУ; з 01 січня 1988 року по 01 грудня 1989 року заступником відділу охорони і техніки безпеки РУ; з 01 грудня 1989 року по 10 жовтня 1995 року переведений на шахту Гігант ВО Кривбасруда провідним інженером у зв`язку з вдосконаленням структури управління і ліквідацією РУ ім. Дзержинського; з 24 липня 1995 року по 27 вересня 1995 року провідним інженером відділу шахти Гігант, що підтверджуються копією трудової книжки (а.с.11-14).

Згідно Інформаційної довідки про умови праці від 24 листопада 2010 року, ОСОБА_1 працював на посаді ведучого інженера відділу охорони праці та техніки безпеки на шахті Гігант ВО Кривбасруда з 24.07.1995 року по 27.09.1195 року, з 01.12.1989 року по 10.07.1995 року та підпадав під шкідливі фактори виробництва: вміст аерозолю пилу з вмістом діоксину кремнію від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму норму та складав 17,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3; з 14.09.1981 року по 01.12.1989 року працював начальником (заступником) відділу охорони праці та техніки безпеки РУ ім. Дзержинського і підпадав під шкідливі фактори виробництва: вміст аерозолю пилу з вмістом діоксину кремнію від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму норму та складав 10,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3; з 12.08.1977 року по 24.11.1977 року працював підземним гірничим майстром на шахті Саксаганьі підпадав під шкідливі фактори виробництва: вміст аерозолю пилу з вмістом діоксину кремнію від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму норму та складав 18,1 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3; з 22.12.1964 року по 12.08.1969 року працював підземним машиністом електровоза на шахті Саксагань та підпадав під шкідливі фактори виробництва: вміст аерозолю пилу з вмістом діоксину кремнію від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму норму та складав 3,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (а.с.16-17).

Актом розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) № 2 за формою П-4 від 14 червня 2011 року, затвердженого Головним санітарним лікарем Саксаганського району міста Кривого Рогу, встановлено обставини виникнення професійного захворювання позивача, а саме: працюючи на шахті Саксагань РУ імені Дзержинського з 07.10.1958 року по 22.02.1962 року, з 22.12.1964 року по 14.09.1981 року підземним машиністом електровоза, підземним гірничим майстром та підземним заступником начальника дільниці, на РУ імені Дзержинського з 14.09.1981 року по 01.12.1989 року начальником відділу та заступником начальника відділу охорони праці та техніки безпеки, на шахті Гігант ВО Кривбасруда з 01.12.1989 року по 10.07.1995 року, з 24.07.1995 року по 27.09.1995 року провідним інженером відділу охорони праці та техніки безпеки, ОСОБА_1 виконував роботи в підземних умовах шахти, де підпадав під шкідливу дію пилу, параметри якого перевищували гранично допустимі з причин мавших місце порушень нормативного провітрювання робочих місць (а.с.15).

Пунктом 17 Акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) № 2 за формою П-4 від 14 червня 2011 року визначено, що причиною виникнення професійного захворювання є робота на протязі 33 років 1 місяця в умовах пилу, параметри якого перевищують гранично допустимі: пил у повітрі робочої зони, в тому числі вміст вільного двокису кремнію від 3,8 мг/м3 до 18,1 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (SiO2 від 10 до 70 %).

Згідно довідки МСЕК від 10 серпня 2011 року позивачу первинно встановлено 15 % втрати працездатності з 08 серпня 2011 року безстроково (а.с.19).

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичних карток стаціонарного, амбулаторного хворого (а.с.20-35).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Згідно частин 1, 3 ст.3 Закону України Про охорону праці , роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст.12 Закону УкраїниПро охорону праці відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 2371 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності первинно і безстроково у розмірі 15 %, позивачу заподіяно моральну шкоду.

Посилання представника відповідача на те, що АТ Кривбасзалізрудком є неналежним відповідачем по справі, оскільки не є правонаступником ліквідованих підприємства шахт Саксагань та Гігант, де працював позивач, суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Криворізький гірничорудний трест Кривбасруда був створений після визволення міста від окупації в лютому 1944 році для відбудови підприємств гірничорудної промисловості Кривбасу, який підпорядковувався Наркомату гірничодобувної промисловості УРСР та з 1951 року трест Кривбасруда був розділений на два трести Дзержинськруда та Ленінруда.

Криворізький трест Дзержинськруда з 1951 року підпорядковувся Міністерству металургійної промисловості СРСР та у 1973 році реорганізований в промислове об`єднання видобутку руд підземним способом Кривбасруда.

Наказом ВО по видобутку руди підземним способом Кривбасруда від 20 вересня 1989 року за № 349 створено у складі об`єднання структурні одиниці: Першотравнева-1, Першотравнева-2, ім. Леніна, ім. Орджонікідзе, Гвардійська, Октябрська, Родіна, Саксагань, Гігант, ім. Валявка.

Наказом Міністерства промислової політики України № 148 від 27 липня 1995 року створено державне підприємство шахта Саксагань (надалі ДП ш. Саксагань) шляхом виділення структурного підрозділу шахти Саксагань із державного виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда (ДВО Кривбасруда) в самостійну юридичну особу.

Наказом Міністерства промислової України від 20 січня 1997 року № 4, ліквідовано ДП шахта Саксагань.

Наказом виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда від 06 жовтня 1997 року № 120 було ліквідовано з 07.10.1997 структурні одиниці об`єднання шахти Гігант та Родіна та створено на їх базі структурну одиницю шахтоуправління Родіна.

Відповідно до пункту 1 наказу виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда від 20 січня 1998 року № 12 було створено в складі об`єднання на правах структурної одиниці з фінансуванням з державного бюджету на базі шахти Гігант шахтоуправління Родіна шахту Гігант-Дренажна, працюючу в спеціальному режимі гідрозахисту.

Згідно з наказом Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року № 262 створено державне підприємство Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту (Кривбасгідрозахист) на базі державного майна шахт Гігант-Дренажна та Першотравнева-Дренажна - структурних підрозділів виробничого об`єднання Кривбасруда, шляхом їх відокремлення. Призначено правонаступником всіх майнових прав та обов`язків реорганізованого виробничого об`єднання Кривбасруда управління Кривбасгідрозахист у відповідній частині майнових прав та обов`язків, означених розподільчим балансом.

Згідно розподільчого балансу станом на 01 липня 1998 року до державного підприємства Кривбасгідрозахист перейшла менша частина основних засобів та інших позаоборотних активів шахт рудоуправління Першотравневе, а також шахт Першотравнева-1, Першотравнева-2, Першотравнева, Першотравнева-Дренажна виробничого об`єднання Кривбасруда. Більша частина цих активів залишилася на балансі виробничого об`єднання Кривбасруда (зокрема, залишкова вартість активів, що залишилась виробничому об`єднанню Кривбасруда за рядком 010 розподільчого балансу становить 537 396 крб, тоді як до управління Кривбасгідрозахист відійшло активів із залишковою вартістю лише 233 696 крб), що підтверджується актами приймання-передачі основних фондів та майна станом на 01 липня 1998 року.

Наказом від 11 вересня 1998 року № 139 виключено зі складу структурних одиниць виробничого об`єднання Кривбасруда шахти Гігант-Дренажна та Першотравнева-Дренажна та створено на їх базі нове підприємство - державне підприємство Кривбасгідрозахист.

Наказом Міністерства промислової політики України № 203 від 25 квітня 2002 року здійснено реорганізацію державного підприємства «Дирекція по реструктуризації гірничорудних підприємств Кривбасу шляхом перетворення у державне підприємство Кривбасреструктуризація. На новостворене підприємство покладалась функція з із забезпечення виконання визначених проектами з реструктуризації шахти Гігант заходів з ліквідації об`єктів гірничорудних підприємств, післяліквідаційного моніторингу та усунення негативних екологічних наслідків їх діяльності, з фінансуванням витрати, пов`язаних з виконанням цих функцій.

У частині першій статті 37 Цивільного кодексу УРСР (який був чинним на момент перейменування виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда) було передбачено, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України Про підприємства в Україні» (у редакції, що була чинною на час перейменування виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда) підприємство може бути створено в результаті виділення зі складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об`єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється зі збереженням за новими підприємствами взаємних зобов`язань та укладених договорів з іншими підприємствами.

Згідно із частинами першою та шостою статті 34 Закону України Про підприємства в Україні ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.

У пунктах 2.1 та 4.1 Положення про порядок поділу підприємств і об`єднань та відокремлення від них структурних підрозділів і одиниць, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Міністерства статистики України, Антимонопольного комітету України від 20 квітня 1994 року № 43/79/5 (яке втратило чинність 25 серпня 2015 року), було закріплено, що відокремлення - це виділення зі складу підприємства (об`єднання) структурного підрозділу (одиниці) і створення на його базі самостійного підприємства або вихід підприємства із складу об`єднань, зазначених у підпункті «б» пункту 3.1 цього Положення. Об`єктами відокремлення є структурні підрозділи та структурні одиниці відповідно до пункту 2.1 цього Положення, а також підприємства, що входять до складу об`єднань.

Розподільчий баланс є документом, у якому, зокрема, визначено обсяг майнових прав та обов`язків, які перейшли до створеної шляхом виділу (виділення, відокремлення) юридичної особи.

Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на АТ Кривбасзалізрудком, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача саме під час його перебування у трудових відносинах з виробничим об`єднанням по видобутку руд підземним способом Кривбасруда, на якого законодавством було покладено обов`язок із забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці. Виробниче об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда було перейменовано на державне підприємство Криворізький державний залізорудний комбінат, перетворене на дочірнє підприємство Криворізький державний залізорудний комбінат ДАК Укррудпром та у подальшому перетворене у відкрите акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат.

Структурні одиниці виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда, у тому числі новостворені з 20 січня 1998 року шахти Першотравнева-Дренажна та Гігант-Дренажна не мали статусу юридичних осіб. Створення на базі окремих структурних підрозділів виробничого об`єднання Кривбасруда - шахт Першторавнева-Дренажна та Гігант-Дренажна - державного підприємства Кривбасгідрозахист відбулось вже після припинення трудових відносин позивача з виробничим об`єднанням Кривбасруда, а розподільчим балансом від 01 липня 1998 року не було прямо передбачено переходу до ДП Кривбасгідрозахист обов`язку з відшкодування шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров`я під час перебування у трудових відносинах з ВО Кривбасруда.

Зазначені правові висновки висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц.

Суд вважає, що правонаступником усіх прав та обов`язків Державного Виробничого Об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда у структурних одиницях якого на шахтах Саксагань та Гігант працював позивач - є ПАТ Кривбасзалізрудком, правонаступником якого є АТ Кривбасзалізрудком, оскільки, шахта Саксагань була виділена у самостійне державне підприємство, відповідно до наказу Мінпромполітики України від 27 липня 1995 року за №148, з 01 серпня 1995 року; наказом Міністерства промисловості України від 20 січня 1997 року №4 ліквідовано державне підприємство шахта Саксагань. Також, шахта Гігант, як структурна одиниця не була виділена зі складу ДВО Кривбасруда у нову юридичну особу, а була ліквідована. Враховуючи викладене, АТ Кривбасзалізрудком, як правонаступник ДВО Кривбасруда повинен нести перед позивачем, який працював у ліквідованій структурній одиниці ДВО Кривбасруда, відповідальність за спричинену внаслідок ушкодження його здоров`я моральну шкоду.

Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Верхового Суду від 15 червня 2020 року у справі №212/3137/17-ц та 14 липня 2020 року у справі №212/6988/17-ц.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 60 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 100500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.153, 2371 КЗпП України, Законом України Про охорону праці, ст.ст.3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат", , місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1-А.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Повний текст рішення складено та підписано 29 вересня 2023 року.

Суддя: М.Д. Власенко