У Х В А Л А

Справа № 183/3942/22

№ 2/183/923/23

30 серпня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місце проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місце проживання дитини.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

05 жовтня 2022 року відповідачем подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

Ухвалою суду від 18.10.2022 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 , об`єднавши його в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 22.11.2022 відмовлено у задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою суду від 09 травня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

12 червня 2023 року, а також 30 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , він же позивач за зустрічним позовом, у судові засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення смс-повідомлень про дату та час розгляду справи за номерами мобільних телефонів, вказаних у позовах (а.с.13), що підтверджується довідками про доставку смс.

Крім того, оскільки обидва позови подано позивачами через підсистему «Електронний суд», судові повістки про виклик до суду надсилалися до Електронних кабінетів, як сторін у справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , так представника позивача ОСОБА_3 . За відомостями автоматизованої системи документообігу суду електронні листи доставлені до Електронних кабінетів учасників справи своєчасно, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Заяв про розгляд справи за їх відсутності, сторони не подавали.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки не повідомив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20)).

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 757/54510/17 (провадження № 61-2858св21), 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21), від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження № 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19), від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, у підготовчому засіданні, яке проводилося судом 22.11.2022 безпосередньо приймали участь представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 . Як зазначалося вище, ухвалою суду від 22.11.2022 відмовлено у задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди, підготовче засідання відкладено у зв`язку із залученням та викликом третьої особи. Однак, з того часу Позивачі у справі ані у підготовче засідання, а ні в судове засідання не з`являлися, по теперішній час не цікавляться рухом справи. Жодних заяв від них не надходило.

Оскільки позивач ОСОБА_1 , позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 повторно не з`явилися у судове засідання, не повідомили про причини неявки та не подали заяву про розгляд справи без їх участі, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місце проживання дитини, - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 30 серпня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.