Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2118/23

Провадження № 2-о/348/86/23

11 вересня 2023 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянувши у судовому засіданні в місті Надвірна Івано-Франківської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

інші учасники: представник заявника ОСОБА_3 .

Процесуальні дії у справі.

08.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , заборонивши йому на шість місяців перебувати у місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити ОСОБА_2 наближатися до місця проживання та місця праці заявника на відстань ближче ніж 20 метрів. Заяву мотивувала тим, що проживала з 13.05.2021 разом із ОСОБА_2 належному їй на праві власнотсі житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . У них є спільна дитина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього з ними проживає син заявника від першого шлюбу, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останнього року ОСОБА_2 став зловживати спиртними напоями, систематично і безпричинно чинити фізичне та психологічне насильство щодо заявника. З приводу таких дій заявниця неодноразово зверталась в поліцію. Вжиті заходи не дали результату. Незважаючи на наявність кримінального провадження щодо нього, ОСОБА_2 вчинив сімейний конфлікт у ході якого облив заянвика кип`ятком. Заявник боїться ночувати у своєму житловому будинку, на даний час переїхала жити з молодшою дитиною до батьків. Син заявника від першого шлюбу залишився проживати сам на сам з агресивним співжителем, що може мати непередбачувані наслідки. З кожним новим зверенням у правоохоронні органи ОСОБА_2 відчуває безкарність і продовжує вчиняти протиправні дії щодо заявника.

Заявник у судове засідання не з`явилася, оскільки боїться реакції ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник заявника, ОСОБА_3 заяву підтримав та просив таку задовольнити. Зазначив, що вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, яким ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді арешту ще не набрав законної сили, а тому ОСОБА_2 поки залишається проживати у будинку заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, хоча був належно повідомлений про час і місце його проведення. Статтею350-5 ЦПК України встановлено, що неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що розгляд справи слід провести за відсутності заінтересованої особи.

Суд встановив:

Заявник є матір`ю ОСОБА_6 2008 року народження, заявник та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_7 , 2018 року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 29.09.2008 та серії НОМЕР_2 від 21.03.2018 відповідно.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Постанова набрала законної сили.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 340 гривень. Постанова набрала законної сили.

Вироком Надвірнянського районного суду від 05.09.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк один місяць, а також вжито обмежувальні заходи на строк 3 місяці, які полягають у проходженні пробаційної програми. Вирок не набрав законної сили, строк для його оскарження ще не закінчився.

Відповідно до витягу з ЄРДР 26.08.2023 було зареєстроване кримінальне провадження №0000181, правова кваліфікація ч.1 ст.125 КК України, за заявою ОСОБА_1 , відповідно до якої 25.08.2023 приблизно о 19.45 годині за місцем проживання ОСОБА_2 завдав тілесні ушкодження.

Оцінка суду.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно із ч. ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Суд встановив, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 . Такі його дії спочатку мали ознаки складу адміністративного правопорушення, потім його ставлення до заявника погіршилося і його дії на даний час містять ознаки складу кримінального правопорушення. Крім цього, у ході судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_2 знову вчинив щодо заявника дії, які мають ознаки складу кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, оцінивши поведінку ОСОБА_2 щодо заявника суд вважає, що не тільки існує загроза повторного вчинення домашнього насильства, а й загроза завдання тяжчої шкоди здоров`ю заявника. Слід також зазначити, що така поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на психологічне здоров`я дітей, які проживають у вказаному житлі. Такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Враховуючи наведе вище, суд погоджується із доводами заявниці, викладеними у заяві та вважає, що саме наведені нею заходи будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист постраждалої особи від кривдника.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження:

1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 20 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та до місця роботи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію рішення направити до Надвірнянського РВП ГУНП України у Івано-Франківській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа- ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Матолич В.В.