"28" серпня 2023 р. Справа № 363/2608/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Петрова Б.І.,

представника заявника адвоката Тисевич Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчих листах, поновлення строку для їх пред`явлення, а також заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому документі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення суми позики та відсотків по договору (справа № 363/2608/16-ц),

ВСТАНОВИВ:

3 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , у якій заявник просив:

замінити стягувача у виконавчих листах з виконання рішення по справі №363/2680/16-ц на його правонаступника ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; паспорт: серія НОМЕР_1 , виданий Вишгородським РВ Управління ДМС України в Київській області 05.12.2012, ІПН НОМЕР_2 );

поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів по справі №363/2680/16-ц;

видати виконавчі листи за результатами розгляду справи №363/2680/16-ц відповідно до Постанови Верховного Суду від 12.12.2018 (провадження №61-9853св18).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву за №6/363/12/23 передано для розгляду головуючому судді Лукач О.П.

Також, 28 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_2 , у якій заявник просив:

поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих листів №363/2608/16-ц, виданих Вишгородським районним судом Київської області 06 листопада 2019 року про стягнення в солідарному порядку зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики;

замінити стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 у виконавчих листах №363/2608/16-ц, виданих Вишгородським районним судом Київської області 06 листопада 2019 року про стягнення в солідарному порядку зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 21 вересня 2012 року у розмірі 1 359 340, 00 грн., що станом на 11 січня 2017 року еквівалентно 50 000, 00 дол. США, та за відсотками за договором в сумі 1 018 333, 19 грн., що станом на 11 січня 2017 року еквівалентно 37 458, 00 дол.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву за №6/363/18/23 передано для розгляду головуючому судді Рудюку О.Д.

За клопотанням представника заявника ОСОБА_1 адвоката Тисевич Л.В., ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року об`єднано в одне провадження для спільного розгляду цивільні справи за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення строку для його пред`явлення, видачу виконавчого листа (провадження №6/363/12/23) та за заявою ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання (провадження №6/363/18/23) у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (відповідач1), ОСОБА_8 (відповідач2), ОСОБА_6 (відповідач3), ОСОБА_7 (відповідач4) про стягнення суми позики та відсотків по договору (справа № 363/2608/16-ц), та присвоєно єдиний номер провадження №6/363/12/23.

Як убачається із обгрунтвання обох заяв, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є рідними синами та спадкоємцями ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Вишгородським районним судом здійснювався розгляд справи №363/2608/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення суми позики та відсотків по договору.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2017 року позовні вимоги були задоволені частково, стягнуто з відповідачів, солідарно, на користь ОСОБА_3 2170338,60 грн.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року було змінено суму яка підлягає стягненню з відповідачів, а саме відповідно до рішення апеляційної інстанції вона становила 2751679 грн.

Після набрання законної сили рішення суду по справі №363/2608/16-ц Вишгородським районним судом Київської області 25 травня 2017 року було видано належним чином оформлені виконавчі листи. У подальшому позивачем було передано виконавчі листи по справі №363/2608/16-ц для виконання до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, яким були відкриті виконавчі провадження №№54677889 (боржник - ОСОБА_6 ), 54677608 (боржник - ОСОБА_7 ), 54678170 (боржник - ОСОБА_5 ), 54677293 (боржник - ОСОБА_4 ) (постанови про відкриття виконавчих проваджень містяться в матеріалах справи №363/2608/16-ц).

27 листопада 2018 року виконавче провадження №54677889 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу - закрито, оскільки боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (постанова міститься в матеріалах справи №363/2608/16-ц).

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року змінено рішення Апеляційного суду Київської області від 11 січня 2017 року та постановлено, що на користь ОСОБА_3 з відповідачів підлягає стягненню 2377673,19 грн.

Враховуючи, що рішення суду апеляційної інстанції на підставі якого був виданий виконавчий документ по справі №363/2608/26-ц було скасовано, 06 листопада 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень №54677293 (боржник - ОСОБА_4 ), № 54677608 (боржник - ОСОБА_7 та №54678170 (боржник - ОСОБА_5 ) та повернення виконавчих документів без виконання.

Наскільки відомо заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.

На сьогоднішній день рішення по справі №363/2608/16-ц не виконано, заборгованість по договору позики непогашена, а відповідно до норм чинного законодавства заявники є спадкоємцями ОСОБА_3 і відповідно до них перейшли права позичкодавця (кредитора) по Договору позики від 21 вересня 2012 року, яке є предметом судової справи

№ 363/2608/16-ц.

Оскільки виконавче провадження з виконання рішення по справі №363/2608/16-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли на момент звернення з вказаною заявою рішення щодо їх солідарної відповідальності виконано не може бути) на користь ОСОБА_3 суми позики та відсотків у розмірі 2371673 грн. не відкрито, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладених у постановах

№№0417/7776/2012, 916/617/17, заявники звернулися до суду із заявами про заміну стягувана у виконавчому листі.

Щодо підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у заяві ОСОБА_1 зазначено, що, з урахуванням положень статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», висновку Верховного Суду у постанові №240/10258/19, наявність постанови державного виконавця від 6 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів без виконання, з 7 листопада 2019 року заново почався перебіг строку для пред`явлення виконавчого документу у справі №363/2608/16-ц, до виконання. ІНФОРМАЦІЯ_5 після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина і заявник, відповідно до норм чинного законодавства, набув всі права спадкоємця лише через 6 місяців, а саме 25 вересня 2020 року строк пред`явлення виконавчого документу по справі №363/2608/16-ц до виконання має бути подовжено на 6 місяців, на той період коли фактично не можливо було вчиняти ніяких дій зі спадком. Заявник вважає, що виконавчий документ по справі №363/2608/16-ц можливо пред`явити до виконання до 07 травня 2023 року (07.11.2019 + 36 місяців (відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження») + 6 місяців (час на який була відкрита спадщина)). Заявник дізнався про існування заборгованості по договору позики у лютому 2022 року, коли перебирав старі батьківські речі і знайшов особисті нотатки ОСОБА_3 щодо справи. Для отримання всієї інформації по справі заявник 23 лютого 2022 року ознайомився з матеріалами справи і дізнався, що рішення по ній виконано не було.

24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому термін воєнного стану в нашій країні неодноразово подовжувався і на сьогоднішній день Верховна Рада ухвалила закони про затвердження указів Президента щодо продовження строку дії воєнного стану та проведення загальної мобілізації в Україні до

20 травня 2023 року. Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309) на території Київської області, зокрема Вишгородського району до 30 березня 2022 року були можливі бойові дії і відповідно було неможливо здійснювати правосуддя місцевим судам. Оскільки, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання завершився 07 листопада 2022 року, а також наявних у заявника поважних причин пропуску даного строку з метою забезпечення виконання остаточного рішення суду заявник просить поновити строк для пред`явлення виконавчого документу по справі №363/2608/16-ц.

Також, ОСОБА_1 зазначає у заяві, що після набрання законної сили Постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року виконавчий лист не видавався, а тому заявник як законний правонаступник (кредитор) по справі №363/2680/16-ц має всі підстави для звернення до Вишгородського районного суду Київської області з проханням про видачу йому виконавчого листа за результатами розгляду справи судом касаційної інстанції.

При цьому, ОСОБА_2 , заявляючи вимогу про заміну стягувача у виконавчих листах та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, у заяві зазначає, що виконавчі листи № 363/2608/16-ц, було видано Вишгородським районним судом Київської області

06 листопада 2019 року, проте посилаючись на його моральний стан після хвороби та смерті батька, його стан здоров`я та запровадження воєнного стану в Україні, просить вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними та поновити строк.

Під час розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у судовому засіданні

23 червня 2023 року, заявники та представник ОСОБА_1 підтримали заяви, просили їх задовольнити. Представник відповідача у справі №363/2608/16-ц Слиги О.Ю. заперечував проти задоволення заяв.

Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши заяви та дослідивши додані до них докази, а також дослідивши матеріали справи №363/2608/16-ц, у судовому засіданні було оголошено перерву з метою з`ясування питання щодо видачі 6 листопада 2019 року виконавчих листів у справі, копію яких долучено до заяви ОСОБА_2 .

Судові засідання, призначені на 10 липня, 9 серпня 2023 року відкладалися у зв`язку із неявкою представника відповідача у справі ОСОБА_4 адвоката Ковальчука Д.І. та представника заявника ОСОБА_1 адвоката Тисевич Л.В., з урахуванням їх клопотань про відкладення.

При цьому від керівника апарату Вишгородського районного суду Київьської області надійшла відповідь на запит головуючого судді у справі щодо видачі виконавчих листі в у справі, а також адвокатом Тисевич Л.В. надано докази про відсутність відкритих виконавчих проваджень за виконавчими листами у цій справі.

Крім цього, 24 серпня 2023 року до суду від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Тисевич Л.В. надійшла заява про виправлення описки у виконавчому листі, виданому Вишгородським районним судом Київської області 06 листопада 2019 року на підставі постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у цивільній справі №363/2608/16-ц, боржником за яким є ОСОБА_7 , а саме, замість помилково зазначеного «Виконавчий лист видано 06 листопада 2018 року» вважати вірним «Виконавчий лист видано 06 листопада 2019 року», зазначивши у заяві, що видача вказаного виконавчого листа

6 листопада 2018 року не є можливою, оскільки постанова Верховного Суду датована

12 грудня 2018 року.

У судове засідання, призначене на 28 серпня 2023 року з`явилася представник заявника ОСОБА_1 адвокат Тисевич Л.В. Інші учасники не з`явилися, про день час та місце судового засіданні повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач у справі ОСОБА_7 у судові засідання не з`являлася, про день час та місце судових засідань повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Як встановлено судом відповідач у справі ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, надісланий до суду Вишгородським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області на виконання вимог ухвали суду від 24 квітня 2023 року.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання у відсутності осіб, що не з`явилися, суд враховує відсутність заперечень у адвоката Тисевич Л.В., тривалий час перебування справи у провадженні суду, а також положення статей 432, 433, 442 ЦПК України, відповідно до якої неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяв.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Тисевич Л.В. підтримала заяву про виправлення описки у виконавчому листі, зазначивши про відмову від вимог заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчих листі відповідно до постанови Верховного Суду від 12.12.2018, оскільки як встановлено під час розгляду справи, їх було отримано позивачем у справі та вони знаходяться у заявника ОСОБА_9 .

За результатом розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2017 року у цивільній справі №363/2608/16-ц позов задоволено частково. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 21 вересня 2012 року в сумі 50 000, 00 дол. США, що становить 1 357 500, 00 грн, та відсотки за договором в сумі 812 838, 60 грн, разом

2 170 338, 60 грн.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення вимог позову. Судом стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від

21 вересня 2012 року в сумі 50 000, 00 дол. США, що становить 1 359 340, 00 грн та відсотки за договором в сумі 1 265 763, 00 грн, а разом 2 751 679, 00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

25 травня 2017 року Вишгородським районним судом Київської області за заявою позивача ОСОБА_3 від 12 травня 2017 року, видано та ним отримано виконавчі листи у справі про стягнення з кожного з відповідачів позики.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2018 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення позики та відсотків до закінчення касаційного провадження.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, 27 листопада 2018 року виконавче провадження №54677889 щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу закрито, оскільки боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року рішення Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року змінено. Стягнуто в солідарному порядку зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 21 вересня 2012 року у розмірі 1 359 340, 00 грн, що станом на 11 січня 2017 року еквівалентно 50 000, 00 дол. США, та за відсотками за договором в сумі 1 018 333, 19 грн, що станом на 11 січня 2017 року еквівалентно 37 458, 00 дол. США. Стягнуто зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції у розмірі 1 524, 37 грн з кожного. В іншій частині рішення Апеляційного суду Київської області від 19 квітня

2017 року залишено без змін.

Враховуючи, що рішення суду апеляційної інстанції, на підставі якого було видано виконавчі листи у справі №363/2608/16-ц було скасовано, 6 листопада 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень №54677293 (боржник ОСОБА_4 ), № 54677608 (боржник ОСОБА_7 та №54678170 (боржник - ОСОБА_5 ) та повернуто виконавчі документи без виконання.

Як убачається із матеріалів справи, 8 листопада 2019 року ОСОБА_3 звертався до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про видачу йому виконавчих листі у справі.

Незважаючи на відсутність у матеріалах справи розписки ОСОБА_3 про отримання ним виконавчих листі у справі на виконання постанови Верховного суду від 12 грудня

2018 року, судом встановлено, що такі виконавчі листи у справі №363/2608/16-ц про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , було видано Вишгородським районним судом Київської області 6 листопада 2019 року, оскільки їх оригінали знаходяться у заявника ОСОБА_2 та їх копії долучено до його заяви.

Крім цього, як убачається із відповіді Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ від 30 серпня 2023 року, на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження з виконання виконавих листі №363/2608/16-ц, видані Вишгородським районним судом Київської області 25 травня 2023 року про стягнення коштів на користь ОСОБА_3 : АСВП 54677293 боржник ОСОБА_4 , АСВП 54678170 боржник ОСОБА_5 , АСВП 54677889 боржник ОСОБА_6 та АСВП 54677608 боржник ОСОБА_7 . Виконавче провадження АСВП 54677889 боржник ОСОБА_6 завершено 27 листопада 2018 року зі смертю боржника. Після надходження заяви про повернення виконавчого документа без виконання, у зв`язку із зміною рішення апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року на підставі постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року, виконавчі провадження: АСВП 54677293, АСВП 54677608 та АСВП 54678170 було завершено. На повторне виконання вказані виконавчі листи до Вишгородського ВДВС на пред`являлися.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі

№2-7763/10 зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

При цьому вибуття первісного кредитора не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, тоді як новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на положення статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та до аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2019 року у справі №334/10744/14-ц, у якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як убачається із довідки державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори, позивач у справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а його спадкоємцями є, зокрема заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Тому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10, підстави для відступу від якого відсутні.

Згідно статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З огляду на зазначене, встановивши, що відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є новими кредиторами у правовідносинах з боржниками, то наявні правові підстави для заміни стягувача з ОСОБА_3 саме на заявників.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах №363/2608/16-ц, які виданий

6 листопада 2019 року на підставі постанови Верховного суду від 12 грудня 2018 року, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, суд враховує, що відповідно до частини першої ста другої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Суд, враховуючи поважність причин пропуску ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, з підстав зазначених у заявах, а також те, що рішення у справі №363/2608/16-ц не виконано, дійшов висновку, про задоволення вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення їм строку пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі №363/2608/16-ц.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі, виданому Вишгородським районним судом Київської області 06 листопада 2019 року на підставі постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у цивільній справі №363/2608/16-ц, боржником за яким є ОСОБА_7 слід зазначити таке.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Як встановлено судом, 6 листопада 2019 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчі листи у справі 3363/2608/16-ц після постанови Верховного суду від 12 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 позики, при цьому у виконавчому листі, боржником за яким є ОСОБА_7 , помилково зазначеного «Виконавчий лист видано 06 листопада 2018 року», замість вірного «Виконавчий лист видано 06 листопада

2019 року». Вказана описка є очевидною, враховуючи дату постанови Верховного Суду, на виконання якої було видано цей виконавчий документ.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі, виданому 6 листопада 2019 року Вишгородським районним судом Київської області у справі №363/2608/16-ц, боржником за яким є ОСОБА_7 , підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 512, 514, 515 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 18, 76, 81, 259261, 442, 432 ЦПК України, пунктом 17.4 розділу XIII перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_3 на його правонаступників:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 );

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Вишгородським РВ УДМС України в Київській області 05.12.2012, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), у виконавчих листах, виданих Вишгородським районним судом Київської області 06 листопада 2019 року на підставі постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у цивільній справі №363/2608/16-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення суми позики та відсотків по договору.

Поновити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі №363/2608/16-ц.

Виправити описку у виконавчому листі, виданому Вишгородським районним судом Київської області 06 листопада 2019 року на підставі постанови Верховного Суду від

12 грудня 2018 року у цивільній справі №363/2608/16-ц, боржником за яким є ОСОБА_7 , а саме, замість помилково зазначеного «Виконавчий лист видано

06 листопада 2018 року» вважати вірним «Виконавчий лист видано 06 листопада 2019 року».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено 4 вересня 2023 року.

Суддя О.П. Лукач