ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6845/23 Справа № 179/284/23 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко О.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року з нього проводиться стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач зазначає, що його матеріальний стан змінився, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

09 листопада 2018 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він проживає разом із дружиною та сином, несе витрати на їх утримання, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не працює.

Враховуючи вищезазначене, просив змінити розмір аліментів на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для зміни розміру аліментів, у зв`язку із недоведеністю жодними належними та допустимими доказами факту зміни його матеріального стану.

Отже, суд не встановив достатніх обставин можливості зміни розміру аліментів у справі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким змінити розмір аліментів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення у справі та не правильно застосував положення ст. 192 СК України в частині наявності підстав для зміни розміру аліментів на утримання дитини. При цьому суд не оцінював можливість зміни розміру аліментів, а лише констатував таку неможливість. Вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання дитини, зокрема народження та необхідність утримання дитини, наявність у нього на утриманні дружини, яка тимчасово непрацездатна, у зв`язку із перебуванням у відпустці по догляду за дитиною.

У серпні 2023 року ОСОБА_2 подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку

Судом встановлено, що 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач з 17 червня 2022 року перебуває на військовій службі, дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та не працює.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилаючись на зміну свого сімейного та матеріального стану, просив змінити (зменьшити) розмір аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку з яким погоджується колегія суддів про про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану, зокрема народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів та встановлення фактичних обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених підстав, передбачених положеннями ст.192 СК України.

Будь-яких доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю.Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова