Справа № 242/90/16
Провадження № 6/242/87/23
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2023 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: боржник ОСОБА_2 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про видачу дублікату виконавчого листа, -
в с т а н о в и в:
06.05.2021 р. Селидівським міським судом Донецької області замінено стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".
19.07.2021 р. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 66122936.
Виконавче провадження № 66122936 станом на теперішній час не закінчено, рішення у справі не виконане.
Після початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022р. виконавчий лист у справі № 242/90/16-ц, виданий 18.04.2016 Селидівським міським судом Донецької області, було втрачено у м. Маріуполь в результаті збройної агресії Російської Федерації, бомбардування міста та його окупації, що є загальновідомим фактом. Офіс приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. знаходився за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Перемоги, 103, прим. 101. Місто Маріуполь в даний час є тимчасово окупованим Російською Федерацією. Оригінали виконавчих листів зберігались в офісі приватного виконавця за зазначеною адресою.
З 24 лютого 2022 року до теперішнього часу доступу у приватного виконавця до офісу немає, отже вони є втраченими.
Приватний виконавець звернулась до Селидівського міського суду Донецької області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
17.05.2023 р. ухвалою Селидівського міського суду Донецької області заяву приватного виконавця залишено без задоволення з наступних підстав: суду не надана копія заяви Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Селидівського міського суду Донецької області від 18.04.2016 року №242/90/16-ц, ані копію виконавчого листа № 242/90/16-ц від 18.04.2016 року, що позбавляє суд можливості перевірити чи в межах встановленого законом строку для пред`явлення вказаних виконавчих листів заявниця звернулася із цією заявою до суду. Крім того, заявником не надано жодних належних, достатніх та допустимих доказів того, що виконавчий документ з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01.03.2016 року у цивільній справі № 242/90/16-ц втрачено. При цьому, суд зазначає, що сам факт збройної агресії РФ, бомбардування та окупації міста Маріуполя (де розташований офіс приватного виконавця Матвійчук Н.Є.) та його околиць, не може бути доказом втрати виконавчого документа без належного документального оформлення того.
06.05.2023 р. набрали законної сили зміни до п. 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", згідно до п.п.11 приватний виконавець, який має на виконанні незакінчені виконавчі провадження, може змінити виконавчий округ у разі, якщо його офіс розташований у територіальній громаді, що належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.
Такий приватний виконавець продовжує примусове виконання виконавчих документів, що перебували у нього на виконанні у виконавчому окрузі, який він змінив, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством про виконавче провадження.
19.05.2023 р. приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області.
Всі виконавчі провадження, які перебували у неї на виконанні в Донецькому окрузі продовжуються виконуватись після зміни на виконавчий округ Одеської області.
Офіс приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. знаходився за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, яке в даний час є тимчасово окупованим Російською Федерацією, що є загальновідомим фактом, і встановлено Переліком територій, на який ведуться бойові дії або тимчасово окупованих РФ (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій).
Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду у справі № 220/1988/20 від 09.08.2023 та у справі №220/1575/26 від 12.07.2023 вважає, що вказані обставини є загальновідомими, свідчать про фактичну втрату виконавчого провадження та не потребують додаткового доказування.
Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено наступне.
Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01.03.2016 р. були задоволені позовні вимоги за позовною заявою ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 18.04.2016 р. було видано виконавчий лист. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.05.2021 р. змінено стягувача з ПАТ «Альфа-банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». 19.07.2021 р. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 66122936. Виконавче провадження № 66122936 станом на теперішній час не закінчено, рішення у справі не виконане.
Офіс приватного виконавця разом з матеріалами виконавчого провадження на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території в м.Маріуполь, оригінали виконавчих документів зберігались в офісі. З 24.02.2022 р. і по теперішній час доступу до офісу в неї немає, отже вони є втраченими.
Таким чином, як вбачається з доказів, наданих на підтвердження заявлених вимог, то оригінал виконавчого листа був дійсно втрачений.
За отриманням дубліката виконавчого документа можуть звернутися: стягувач (особа, на користь якої виконується судове рішення), якщо ним втрачено виконавчий документ; державний або приватний виконавець, якщо виконавчий документ втрачено після відкриття виконавчого провадження.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За змістом приведеної норми, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа.
Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.
Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є воно чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ.
Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази - довідки органів зв`язку або державного виконавця.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

Виходячи із змісту п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України питання про видачу дублікату виконавчого листа необхідно вирішувати одночасно з питанням про поновлення строку на його пред`явлення.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий лист був пред`явлений на виконання вчасно, було відкрито виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Враховуючи те, що виконавчий лист був втрачений, суд вважає, що для забезпечення виконання судового рішення, необхідно заяву задовольнити, оскільки у зв`язку із втратою матеріалів виконавчого провадження та виконавчого листа стягувач позбавлений можливості здійснення примусового виконання судового рішення, що є неприпустимим, оскільки основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, виконавчий лист було пред`явлено на виконання вчасно, а відсутність виконавчого листа обмежує право власності стягувача та унеможливлює розпорядження своєю власністю, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву - задовольнити.

Видати приватному виконавцю Матвійчук Наталії Євгенівні дублікат виконавчого листа, виданий на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01.03.2016 у справі 242/90/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованасті за кредитним договором № 500936559 від 24.04.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя