Справа № 388/1083/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2023 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Фоміних Валентина Василівна про зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом до відповідачки ОСОБА_3 та просить визнати за ним спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , право на спадкування зі спадкоємцем першої черги.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був його рідним братом.

За життя брат стверджував, що в нього з дружиною постійні сварки, що доходило до розлучення. Останні декілька місяців вони з дружиною не проживали разом. Тоді коли хвороба брата почала прогресувати його стан погіршився, а тому позивач надавав йому всю необхідну допомогу, ходив до аптеки, магазину, купував ліки, продукти та речі, оскільки дружини поряд не було.

Похованням спадкодавця також займався позивач.

Після смерті ОСОБА_4 , позивач та відповідачка прийняли спадщину, однак йому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він є спадкоємцем другої черги, а відповідачка першої.

Відповідачка ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву. Позов не визнає та просить відмовити в ньому. Стверджує, що позов є необґрунтованим, безпідставним, не підтверджений доказами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в ньому.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у позові з таких підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (чч. 1-3 ст. 83 ЦПК України).

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 13).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, що складається з 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 12 лютого 2019 року Долинською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 33/2016 (а. с. 16).

8 листопада 2022 року після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області звернулась відповідачка ОСОБА_3 , яка є дружиною спадкодавця, а 15 червня 2023 року із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач ОСОБА_2 , який є рідним братом спадкодавця (а. с. 43, 44).

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив.

Постановою Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 19 червня 2023 року, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки він є спадкоємцем другої черги, а спадщину прийнято також дружиною спадкодавця, яка є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У свою чергу, ст. 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За змістом чч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції на момент подання заяв про прийняття спадщини після смерті спадкодавця) встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2019 року в справі № 346/1178/17 зазначав, що право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

При цьому, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан повинен бути підтверджений відповідними записами в медичних документах.

На підтвердження своїх вимог позивач надав лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 від 24 жовтня 2022 року № 2724. За цим свідоцтвом він помер вдома внаслідок хронічної печінкової недостатності, церозу печінки.

Також ОСОБА_2 надав до суду довідку голови вуличного комітету від 7 листопада 2022 року про те, що він займався похованням свого брата ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 на моменту смерті було 57 років, тобто він не був особою похилого віку.

Сукупність досліджених судом доказів не дають суду підстав стверджувати, що спадкодавець перебував в безпорадному стані, зумовленому тяжкою хворобою або каліцтвом, коли він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, а позивач здійснював щодо нього опіку, тобто надавав йому нематеріальні послуги (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріально забезпечував спадкодавця; надавав будь-яку іншу допомогу спадкодавцеві, тобто таку допомогу, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснював зазначені вище дії.

Окремо слід зазначити, що державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори. Тобто третьою особою в цивільному процесі може виступати не особисто державний нотаріус, а державна нотаріальна контора в якій він працює. У свою чергу державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси в таких справах не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення.

З огляду на вказане, суд не знаходить підстав для задоволення цього позову, а тому в ньому має бути відмовлено.

Відповідачка у справі не надала доказів понесення нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1220-1222, 1258, 1259, 1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Фоміних Валентина Василівна про зміну черговості одержання права на спадкування.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 4 вересня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський