Справа № 946/1534/23
Провадження № 2/946/2001/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Лупу О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свято-Костантино-Єленинського чоловічого монастиря Одеської єпархії Української православної Церкви, Свято-Покровського Кафедрального собору, Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який заявою від 07.08.2023 року уточнила та просить:

- виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості з реєстрацією під окремим реєстровим номером на земельній ділянці площею 0,0289 га належні ОСОБА_1 3/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі частини житлового будинку літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л площею забудови 13,2 кв.м., частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м.;

- припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та Свято-Покровським Кафедральним собором, Свято-Костантино-Єленинським чоловічим монастирем Одеської єпархії Української Православної Церкви, ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений в окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами у складі: житловий будинок літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л площею забудови 13,2 кв.м, частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м.,який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0289 га з виходом на АДРЕСА_2 , зовнішні межі якої визначаються за наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України).

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона самостійно користується та володіє належними їй частинами у спільній частковій власності та спільних приміщень, однак, належність майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2023 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2023 року закрито підготовче засідання по справі та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідачів Свято-Костантино-Єленинського чоловічого монастиря Одеської єпархії Української православної Церкви, Свято-Покровського Кафедрального собору в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, прийняття рішення залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст.183 ЦК України подільнює річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. (ст.380 ЦК України)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 3/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого 21.10.2008 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Крім того встановлено, що іншими співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 являються:

- ОСОБА_3 в розмірі 1/50 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №1172, виданого 21.10.2008 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області;

- Свято-Покровський кафедральний собор в розмірі 13/300 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 , виданого 21.10.2008 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області;

- Свято-Костантино-Єленинський чоловічий монастир Одеської області Української Православної Церкви в розмірі 68/75 часток на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №1159., виданого 21.10.2008 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Відповідно до актового запису про смерть №286 від 20.03.1999 року, складеного відділом РАГС виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/50 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73258632 від 19.07.2023 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виданого 02.09.2008 року КП «Ізмаїльське МБТІ», в цілому складається із: літ. А, Б основна будівля, літ. В, Г, Е, Ж основна будівля, літ. З житловий будинок, лі. Д, К, Н, О, П, С сарай, лі. Л літня кухня, господарські споруди 1-14, літ. Р вхід у підвал. Згідно експлікації приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку, 3/100 частки житлового будинку, які належать ОСОБА_1 , в цілому складається з: частини житлового будинку літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л площею забудови 13,2 кв.м., частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м.

Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6,7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Таким чином, до компетенції суду відноситься вирішення питання про виділ частки житлового будинку в окремий об`єкт нерухомого майна.

Системний аналіз статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, тому суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 1622/16834/12 (касаційне провадження № 61-4936св18).

Згідно висновку № 08/08-2023 судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи, складеної 07.02.2023 року судовим експертом Цуркан Володимиром Іллічем, за зверненням ОСОБА_1 , належні ОСОБА_1 3/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі частини житлового будинку літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л площею забудови 13,2 кв.м., частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м., з технічної точки зору, можуть бути виділеними в окремий об`єкт нерухомого майна і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0289 га, зовнішні межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року з виходом на вулицю Володимира Великого та вулицю Бендерська графічно зображено у додатку №1.

Враховуючи, технічну можливість виділення частки ОСОБА_1 в окремий об`єкт нерухомого майна, суд вважає за необхідне виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_1 3/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі частини житлового будинку літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л площею забудови 13,2 кв.м., частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м.; припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та Свято-Покровським Кафедральним собором, Свято-Костантино-Єленинським чоловічим монастирем Одеської єпархії Української Православної Церкви, ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений в окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами у складі: житловий будинок літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л полощею забудови 13,2 кв.м, частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м.,який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0289 га з виходом на АДРЕСА_2 , зовнішні межі якої визначаються за наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У відповідності до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484) до компетенції суду не відноситься присвоєння окремого реєстрового номеру виділеним об`єктам нерухомості, за таких обставин позовні вимоги про присвоєння окремого реєстрового номеру виділеній частці не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 223, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 316, 328, 346, 356, 364,365 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Свято-Костантино-Єленинського чоловічого монастиря Одеської єпархії Української православної Церкви (місцерозташування: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Папаніна, 44), Свято-Покровського Кафедрального собору (місцерозташування: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 31), Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (місцерозташування: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62), про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності задовольнити частково.

Виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_1 3/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі частини житлового будинку літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л площею забудови 13,2 кв.м., частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та Свято-Покровським Кафедральним собором, Свято-Костантино-Єленинським чоловічим монастирем Одеської єпархії Української Православної Церкви, ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 03.08.1999 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на виділений в окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами у складі: житловий будинок літ. «З» з прибудовою літ. «з2» та навісом літ «з3»і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 3-1 коридор площею 2,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 3-3 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-4 гладильна площею 11,9 кв.м., 3-5 кухня площею 56,3 кв.м., у тому числі житлової 21,8 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. Л полощею забудови 13,2 кв.м, частина сараю літ. «О» площею забудови 7,8 кв.м.,який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0289 га з виходом на АДРЕСА_2 , зовнішні межі якої визначаються за наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар