ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року

м. Харків

справа № 635/8598/20

провадження № 22ц/818//111/23

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.

суддів - Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ»

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «РАССВЕТ», Відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської област

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Чуба Сергія Володимировича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2021 року ухваленого у складі судді Бобко Т.В.,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора Харківськї районної державної адміністрації Харківської області Радіонова Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4728564 від 10 червня 2019 року щодо державної реєстрації договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11 червня 2015 року.

Позов обгруновано тим, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:007:0587 площею 4,3001, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області ( надалі Земельна ділянка). 30 липня 2018 року між позивачем та ТОВ агрофірма «РАССВЕТ» укладено договір оренди Земельної ділянки на строк до 31 грудня 2028 року. Проте, під час реєстрації зазначеного договору оренди стало відомо, що Земельна ділянка вже перебуває в оренді у ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» на підставі договору оренди від 11 червня 2018 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 31936819 від 11 травня 2018 року, внесений державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С.. Позивач не підписував жодних договорів оренди та актів приймання-передачі Земельної ділянки з відповідачем. Підписи, якщо вони містяться на вказаних документах, є підробленими. Також, як вбачається зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки зареєстровано 11 травня 2018 року на підставі начебто укладеного договору оренди між позивачем та відповідачем 11 червня 2018 року. При цьому, право власності позивача на земельну ділянку зареєстровано лише 24 липня 2018 року, тобто через два місяці після реєстрації права оренди, що також ставить між сумнів правомірність вказаного договору оренди та оскаржуваного рішення про його держану реєстрацію. Крім того, такий договір оренди укладений 11 червня 2018 року, а зареєстрований 11 травня 2018 року, що свідчить про відсутність підстав для внесення відповідного запису.

Існування рішення про державну реєстрацію договору оренди з відповідачем порушує право позивача на здійснення права власності, гарантоване ст. 41 Конституції України та ст.ст. 319, 321 ЦК України. В теперішній час ОСОБА_1 позбавлений можливості зареєструвати договір оренди Земельної ділянки укладений з ТОВ АФ «РАССВЕТ» та передати її останньому. Тому позивач вважає, що для відновлення права позивача необхідно встановити неукладеність договору оренди між позивачем та відповідачем та скасувати рішення державного реєстратора. З моменту укладення договору оренди земельної ділянки з ТОВ агрофірма «РАССВЕТ», останнє фактично користується земельною ділянкою, з його фактичного володіння земельна ділянка не вибувала по теперішній час. З метою підтвердження викладених в позову обставин позивач мав намір провести по даній справі судову почеркознавчу експертизу, з цією метою позивач та її представник намагалися розшукати та отримати оригінал договору оренди Земельної ділянки з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» від 11 червня 2018 року . Оригінал договору не може знаходитись у позивача, оскільки він його не підписував, відсутній у реєстратора, та може бути лише у відповідача.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2021 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «РАССВЕТ», Відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задоволено.

Скасувано рішення державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації Радіонова Олександра Сергійовича індексний номер 47285640 від 10 червня 2019 року 17:19:34 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11 червня 2018 року, видавник: ТОВ«АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ»/Білоусов В.М. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень та витрати, пов`яані з правничою допомогою адвоката у розмірі 7000 гривень.

Рішення мотивовано тим, що про неукладеність спірного договору оренду земельної ділянки підтверджується непрямими доказами, а саме відомостями на виплату грошей ТОВ агрофірма «РАССВЕТ» позивачу за період 2019-2020 років за користування належною йому спірною земельною ділянкою, що свідчить про те, що земельна ділянка не вибувала з користування ТОВ агрофірма «РАССВЕТ», що повністю узгоджується з доводами позивача про те, що він не передавав в оренду земельну ділянку іншій особі. Та обставина, що належною позивачу земельною ділянкою фактично користується ТОВ агрофірма «РАССВЕТ», відповідачем жодним чином не спростована

Не погодившись з рішенням суду, Чуб С.В., який діє в інтересах ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» подав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що до державного реєстратора Радіонова О.С. були подані всі належним чиномоформлені документи згідно з визначеним переліком, які були перевірені реєстратором.

Апелянт зазначає, що відповідно до поданого Позивачем разом з позовною заявою копії оспорюваного договору оренди, в ньому містяться паспортні дані Позивача, які в свою чергу, є персональними даними та надавалися останнім Відповідачу самостійно.

Скаржник зазначає, що будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що Позивачем не підписувався договір оренди не було надано, а навпаки надано підписанту сторонами копію договору. Під час розгляду справи Позивачем не надано до суду жодних вамогих доказів чи експертиз, які б вказували на те що Позивач був ошуканий та не підписував договір.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі Розпорядження Харківської районної державної Харківської області №426 від 04 червня 2018 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », виданого Головою районної державної адміністрації Раїною Ю.І. , позивачу ОСОБА_1 була виділена в натурі (на місцевості) та передана у власність земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 4,3001, кадастровий номер :04:007:0587 із земель КСП «Липці», яка розташована за межами населеного пункту на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 24 липня 2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42291244 від 30 липня 2018 року 12:00:07 реєстратором Харківської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області на підставі вищевказаного Розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №426 від 04 червня 2018 року (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236932968 від 14 грудня 2020 року).

30 липня 2018 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «РАССВЕТ» укладено договір оренди землі, згідно умов якого позивач передав в оренду ТОВ агрофірма «РАССВЕТ» земельну ділянку кадастровий номер :04:007:0587 площею 4,3001 га, строк дії договору до 31 грудня 2028 року.

ТОВ агрофірмою «РАССВЕТ» надані копії відомостей на виплату грошей, згідно яких ТОВ агрофірма «РААСВЕТ» виплатило ОСОБА_1 21 грудня 2019 року -11827,47 гривень та 30 грудня 2020 року - 11827,44 гривень.

Державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим Олександром Сергійовичем здійснено реєстрацію речового права на земельну ділянку кадастровий номер :04:007:0587 площею 4,3001 га, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47285640 від 10 червня 2019 року 17:19:34 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11 червня 2018 року, видавник: ТОВ«АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ»/ ОСОБА_1 , номер запису про інше речове право №31936819 від 11 травня 2018 року (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236932968 від 14 грудня 2020 року).

Вищезазначену реєстрацію здійснено на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень земельної ділянки кадастровий номер :04:007:0587, подану державному реєстратору уповноваженою особою ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», реєстраційний номер заяви 28142426, дата та час реєстрації заяви 11.05.2018 14:49:53.

До суду надано копію договору оренди землі, укладеного 11 червня 2018 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», згідно умов якого останній передав в оренду ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» земельну ділянку кадастровий номер :04:007:0587, загальною площею 4,3001 га строком на 10 років. Справжність договору оспорюється позивачем.

ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» 10 березня 2020 року звернулось до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області з заявою щодо факту викрадення 10 березня 2020 року з транспортного засобу оригіналів документів, у тому числі оригіналу договору оренди земельної ділянки від 03 вересня 2015 року, що оспорюється (заяву прийнято та зареєстровано 10.03.2020, талон - повідомлення № 171292). На цей час досудове розслідування триває, про що вбачається з відповіді на адвокатський запит слідчого управління ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 23956/119-24-2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі».

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга статті 15 Закону України «Про оренду землі»).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19) звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 травня 2021 року було витребувано у ТОВ "Агрофірма Престиж" оригінал договору оренди землі, кадастровий номер :04:007:0587, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Агрофірма Престиж".

На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем були надані документи на підтвердження відсутності у нього оригіналу спірного договору оренди. При цьому, відповідач зазначив, що зазначений документ був викрадений. ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» 10 березня 2020 року звернулось до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області з заявою щодо факту викрадення 10 березня 2020 року з транспортного засобу оригіналів документів, у тому числі оригіналу договору оренди земельної ділянки від 03 вересня 2015 року, що оспорюється (заяву прийнято та зареєстровано 10.03.2020, талон - повідомлення № 171292). На цей час досудове розслідування триває."

Виходячи зі змісту обставин, зазначених позивачем в обґрунтування позовних вимог, вирішальним є ідентифікація виконавця підпису в спірному договорі, що можливо довести лише певними засобами доказування, якими у даному випадку є проведення по справі судової почеркознавчої експертизи, предметом дослідження якої має бути підпис особи в оригіналі документу.

З матеріалів справи убачається, що позивачем та його представником вичерпані всі процесуальні можливості для виконання обов`язку подання суду доказу на підтвердження своїх доводів про підроблення підпису від його імені, в тому числі, у договорі оренди землі, кадастровий номер :04:007:0587, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Агрофірма Престиж

Відсутність оригіналу спірного договору оренди виключило можливість призначення судової почеркознавчої експертизи для спростування або підтвердження виконання підпису у спірному договорі особисто ОСОБА_1 оскільки для проведення експертизи документа необхідний його оригінал.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, доводи відповідача про те, що позивачем не доведено, що ОСОБА_1 не підписувала оспорювані договори оренди, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування факту непідписання позивачем ОСОБА_1 спірного договору оренди земельної ділянки.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновок суду першої інстанції про те, що договір оренди землі від 11.06.2018 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0587не підписувався позивачем, тому є неукладеними, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, апеляційну скаргу ТОВ АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» належить залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чуба Сергія Володимировича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» -залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2021 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2023 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук