Ухвала

13 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 466/4201/20

провадження № 61-6962св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Львівська міська рада, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Брюховицької селищної ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року, позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями задоволено.

Визнано незаконними та скасовано пункти 1 і 2 рішення № 30 від 18 лютого 1994 року «Про розмежування квартири АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 » за фактичним користуванням і володінням.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями будинку АДРЕСА_3 , а саме: приміщення коридору (сходової клітки) площею 6,7 кв.м, позначеному на поверховому плані цифрою - 1, та приміщеннями підвалу, площею 12 кв.м, позначеному на поверховому плані цифрою - 1.

Зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати ванну та умивальник з приміщення кухні, позначеного на поверховому плані цифрами 2-1, туалет, облаштований на території коридору площею 6,7 кв.м, позначеному на поверхневому плані цифрою - 1, привівши приміщення коридору до попереднього стану, а також самовільно прокладену каналізаційну систему з квартири АДРЕСА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

У липні 2022 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2022 року зміни до касаційної скарги ОСОБА_2 від 22 серпня 2022 року на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року повернуто без розгляду; продовжено ОСОБА_2 строк для усунення недоліків.

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про часткове відкликання касаційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду щодо таких позовних вимог: усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями та зобов`язання здійснити демонтування.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2022 року заяву ОСОБА_2 про часткове відкликання касаційної скарги задоволено.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року щодо вимог про усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями та зобов`язання ОСОБА_2 здійснити демонтування у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями повернуто заявникові.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу № 466/4201/20 з суду першої інстанції; у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року відмовлено.

У листопаді 2022 року матеріали цивільної справи № 466/4201/20 надійшли до Верховного Суду.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

05 вересня 2023 року справу № 466/4201/20 передано судді-доповідачу Дундар І. О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 466/4201/20 призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук