Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2023 Справа №607/6741/23

Провадження № 2/607/1850/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варода Павло Борисович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варода П.Б. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, в якому просить: визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з відповідачем ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2019 розірвано. У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає разом з ним. Позивач вважає, що їхній малолітній син повинен проживати разом із ним, оскільки це якнайкраще відповідає інтересам дитини. З огляду на викладене просить суд позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Копію позовної заяви з додатками надіслано до Відділу з питань опіки та піклування служби у справах дітей Управління сім`ї та захисту дітей Тернопільської міської ради та зобов`язано, протягом одного місяця, надати висновок щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

13.07.2023 справа повернулася до суду з Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради з висновком щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Протокольною ухвалою суду від 03.08.2023 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Варода П.Б. в судове засідання не з`явились, проте позивач подав заяву, у якій просить суд проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. Позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Братівник І.В. в судове засідання не з`явились, однак адвокат Братівник І.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Додатково зазначив, що відповідач позов не визнає та вважає, що дитина повинна проживати з нею, відтак просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2019 у справі №607/5342/19, розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 09.04.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №735.

Згідно з довідкою № 96 від 24.03.2023 виданої ПП «Вікторія - 1», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним зареєстрований з поміж інших син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказане також підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади від 22.03.2023.

Квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, що вбачається із свідоцтва про право власності виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 22.12.1997, із проставленим реєстровим написом.

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , що слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.11.1993

Відповідно до відповіді Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 28 Тернопільської міської ради Тернопільської області № 13 від 03.04.2023 на адвокатський запит адвоката Вароди А. № 1896-ц від 29.03.2023, ОСОБА_3 навчається у 4-Г класі Тернопільської загальноосвітньої школи І-III ступенів №28 Тернопільської міської ради Тернопільської області. В основному цікавиться вихованням та успішністю дитини, спілкується з вчителями та регулярно відвідує батьківські збори батько учня, ОСОБА_1 . Спілкування мами з класним керівником є епізодичним.

Як вбачається з витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Тернопіль, Україна на території України станом на 23.03.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно з довідкою № 218 від 23.03.2023 виданої КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня», ОСОБА_1 , 1993 року народження, на диспансерному обліку не знаходиться і ознак психічного захворювання не виявляє.

Відповідно до довідки від 23.03.2023 виданої КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально - небезпечних захворювань» ТОР, ОСОБА_1 , 1993 року народження з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально - небезпечних захворювань» ТОР не звертався.

Як слідує, із відповіді КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» № 321 від 15.05.2023 на адвокатський запит адвоката Вароди А.Б. №1915-ц від 10.05.2023, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться під спостереженням лікаря-педіатра педіатричного відділення № НОМЕР_3 поліклінічного відділення КНП «ТМДКЛ», відповідно до укладеної декларації. З інформації лікаря-педіатра, на прийом в поліклініку з приводу захворювань та для проведення профілактичних щеплень дитину супроводжує батько ОСОБА_1 . Спілкується з лікарем-педіатром, по питаннях здоров`я ОСОБА_3 , тато

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 №5465 від 03.06.2023 наданої на адвокатський запит адвоката Вароди А.Б. №1920-ц від 26.05.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 як солдат запасу.

Згідно з виписки АТ КБ «Приватбанк», станом на 29.06.2023 залишок по рахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 становить 49 946,71 грн.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає в Сполученому Королівстві Великої Британії і Північної Ірландії та отримала там документи на право проживання та роботу.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 792 від 12.07.2023, орган опіки і піклування, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, вважає доцільним визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

11.05.2023 працівниками управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якого ОСОБА_1 проживає у квартирі, яка складається із трьох кімнат, разом з сином та своїми батьками. Для дитини відведена окрема кімната, ліжко для сну, робочий стіл, шафа, одяг та взуття відповідного віку. Дідусем дитини, ОСОБА_4 , який є власником квартири надано письмову згоду, на проживання в даній квартирі сину ОСОБА_1 та онуку ОСОБА_3 .

Мати дитини, ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явилась.

27.06.2023 на адресу управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надійшла заява ОСОБА_2 , в якій повідомлено, що вона проживає за межами території України, а син залишився проживати з батьком, оскільки у ОСОБА_5 сформоване своє коло спілкування у місті Тернополі та звична для нього сфера життя.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, ОСОБА_5 повідомив, що він проживає з батьком і в майбутньому теж бажає проживати з ним. 3 мамою вони спілкуються, але у неї своя сім`я у ОСОБА_6 .

Як встановлено судом, дитина сторін проживає разом з позивачем, водночас між сторонами не досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання їхньої спільної дитини.

Частина 4 ст. 29 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

За змістом ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 30.03.2021 при розгляді справи №542/1428/18 (провадження № 61-18612св19) зазначив, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01.07.2017 у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що позивач ОСОБА_1 має самостійний дохід та належні житлово-побутові умови, що вказує на створення для дитини належних умов життя, виховання та розвитку, при цьому даних, які б негативно характеризували позивача ОСОБА_1 в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, заслухавши думку дитини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі в розмірі 1073,60 грн сплачений позивачем за звернення до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89,141, 263-268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варода Павло Борисович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.08.2023.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, , адреса місцезнаходження: бульвар. Т. Шевченка, 1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяН. Р. Кунець