Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
01.09.2023 2-з/394/5/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши заяву заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Копенкувате» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації речового права та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Копенкувате» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації речового права та скасування державної реєстрації земельної ділянки, посилаючись на те, що Кіровоградською обласною прокуратурою до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області скеровано позов в інтересах Держави до Підвисоцької сільської ради, ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Копенкувате» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації речового права та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Підставою для пред`явлення вказаного позову є порушення вимог законодавства при передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки водного фонду.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1632 перебуває у приватній власності ОСОБА_1 та у своєму складі має землі водного фонду, а саме частину прибережної захисної смуги р. Синюха.

Частина друга статті 59 ЗК України передбачає можливість передання земель водного фонду у приватну власність тільки у випадку безоплатного передання громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів). Інших випадків, за яких можна набути право приватної власності на земельні ділянки водного фонду, ЗК України не передбачено.

Законодавство України обмежило безоплатне передання у приватну власність земель водного фонду єдиним випадком, а наслідки його недотримання з огляду на приписи ЦК України - передбачуваними для будь-якої особи, яка набула земельну ділянку водного фонду, що не є замкненою природною водоймою загальною площею до 3 гектарів.

Отже, на землі водного фонду України розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування. Такі землі можуть змінювати володільця лише у випадках, прямо передбачених у ЗК України та ВК України.

За таких умов землі зайняті безпосередньо водними об`єктами та прибережними захисними смугами за правилами ч. 2 ст. 178 ЦК України є обмеженими в обороті, що полягає в тім, що вони можуть належати лише визначеним учасникам цивільного обороту.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1632 площею 2 га 19.10.2022 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 48196697, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Державна реєстрація права власності на майно вказує на факт володіння нерухомим майном, у даному випадку земельною ділянкою (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належать іншій особі - власникові (у спірних правовідносинах - територіальній громаді).

Разом з тим, до часу спростування в судовому порядку презумпції реєстраційного підтвердження права ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, остання в будь-який час може розпорядитися цією землею на власний розсуд, у тому числі шляхом відчуження, передачі у користування, внесення до статутного фонду, поділити її чи об`єднати з іншими земельними ділянками, і така можливість є ніким та нічим необмеженою.

Вчинення таких дій на будь-якій стадії судового процесу може ускладнити або ж знівелювати право позивача на ефективний та повний судовий захист порушеного права саме у цій цивільній справі, ускладнити або ж унеможливити виконання рішення суду, у разі прийняття його на користь позивача, та створити передумови нового звернення до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення.

Підставою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересу позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

З метою запобігання випадкам, коли невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав позивача, відповідно до статей 149, 150 ЦПК України вбачаються підстави для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення судом арешту на спірну земельну ділянку та заборони органам, які здійснюють реєстрацію землі та реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо неї (обґрунтування: якщо під час розгляду справи або набрання законної сили рішенням суду, відповідач об`єднає з іншими чи поділить спірну ділянку землі або ж відчужить її на користь інших осіб, це зумовить необхідність звернення до суду з іншим позовом до іншого відповідача (фактично унеможливить ефективний захист інтересів держави), що призведе до тривалого не поновлення її інтересів. Крім того, такий вид забезпечення позову унеможливить вжиття будь-яких дій з боку відповідачів та інших осіб щодо спірної земельної ділянки. Заборона вчиняти реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, накладена судом, є достатньою умовою подальшого виконання судового рішення).

Можливість відповідача ОСОБА_1 в будь-який момент змінити первісний об`єкт цивільних прав шляхом його поділу чи об`єднання, а також відчужити земельну ділянку, яка знаходиться у її володінні, є беззаперечною, а зазначене в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) є не що інше, як застосування завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Таким чином, беручи до уваги, що спір виник стосовно земельної ділянки, з підстав визначених у позовній заяві, та існування реальної можливості відповідача розпорядження нею на власний розсуд, вважала, що наявні всі підстави для забезпечення позову.

Вказаний захід є належним, допустимим та ефективним заходом забезпечення позову, він є співмірним із заявленими позивачем вимогами, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, гарантує справедливий баланс інтересів учасників справи та ефективний захист прав заявника у випадку задоволення позовних вимог у даній справі.

Такий захід є тимчасовим, його вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин і дозволить уникнути в майбутньому ситуації, коли через його невжиття може істотно ускладнитися чи стати неможливим виконання судового рішення.

Просила вжити заходів до забезпечення позову заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави до Підвисоцької сільської ради, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Копенкувате», а саме:

- накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1632, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і заборонити органам та посадовим особам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1632;

- заборонити органам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та посадовим особам, які проводять державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1632.

Розгляд заяви відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши цивільну справу, заяву про забезпечення позову приходить до наступного висновку.

Згідно частин 1 та 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3ст.13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права.

Ст. 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно з пунктів 1 та 2 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Матеріалами справи підтверджується, що звернувшись до суду в інтересах держави прокурор просила визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнати недійсним договір, скасувати його державну реєстрацію речового права та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1632, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області належить відповідно до реєстру речових прав відповідачці ОСОБА_1 . Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, прокурор посилалась на те, що під час розгляду справи стосовно земельної ділянки, що є предметом позову, відповідач ОСОБА_1 може в будь-який час може розпорядитися землею на власний розсуд, у тому числі шляхом відчуження, передачі у користування, внесення до статутного фонду, поділити її чи об`єднати з іншими земельними ділянками, і така можливість є ніким та нічим необмеженою.

На підтвердження вказаних обставин позивачем було надано інформацію Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.05.2023 року, з якої вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1632 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , дата реєстрації права (в державному реєстрі прав) 19.10.2022 року.

Зазначену земельну ділянку було виділено ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Підвисоцької сільської ради від 20.08.2021 року № 891.

На погляд суду, невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві прокурора може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, приймаючи до уваги, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, суд, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення визначених прокурором у заяві стосовно накладення арешту на нерухоме майно відповідачки, оскільки власник земельної ділянки ( ОСОБА_1 ) може в будь-який момент здійснити її відчуження, об`єднати, поділити, змінити її конфігурацію, змінити цільове призначення, змінити склад угідь, укласти інші договори для того, щоб унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам та посадовим особам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, Державним органам служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та посадовим особам, які проводять державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно вищезазначеної земельної ділянки оскільки подальша реєстрація права власності та інших речових прав на спірну земельну ділянку, може утруднити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача без додаткового звернення до суду щодо скасування прийнятих державними реєстраторами рішень.

У постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18, від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21) зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити прокурор мають тимчасовий характер на період розгляду справи і не порушують законних інтересів інших осіб, є співмірними із заявленими позивачем вимогами та не є вирішенням спору по суті, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. 6 Конвенції ст. ст. 4, 149, 150, 151, 152, 153, 258, 259, 260, 263 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Копенкувате» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації речового права та скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити повному обсязі.

Забезпечити цивільний позов заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Копенкувате» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації речового права та скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1632, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та належить ОСОБА_1 - до ухвалення судом рішення по суті спору;

- заборони органам та посадовим особам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1632 - до ухвалення судом рішення по суті спору;

- заборони органам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та посадовим особам, які проводять державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1632 - до ухвалення судом рішення по суті спору.

Копію ухвали негайно надіслати сторонам та компетентним органам.

Ухвала може бути оскаржена через Новоархангельський районний суд до Кропивницького Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: