ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7289/23 Справа № 173/1760/22 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Барильської А.П.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 14 жовтня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. В період шлюбу в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2012 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

При обстеженні в лікувально-діагностичному центрі ПП «Сервіс-слух» 21 січня 2022 року в їх сина було виявлено зниження слуху та встановлено діагноз: лівосторонній отосклероз, було рекомендовано провести слухопротезування лівого вуха. Для підтвердження діагнозу їх було направлено до Державної установи «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України», розташованого в м.Київ. 03 лютого 2022 року при дослідженні діагноз було підтверджено. Вказане захворювання має досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я. Лікування при такому діагнозі потребує значних коштів. 30 серпня 2022 року в лікувально-діагностичному центрі ПП «Сервіс-слух» було проведене повторне дослідження. За результатами обстеження було рекомендовано провести слухопротезування лівого вуха. Так з метою збереження слуху дитини вона змушена була за власний кошт придбати слуховий апарат «Officon 3 mini RITE R» за ціною 59813 грн, систему телефон акустичний крюк слухового апарату за ціною 2840 грн, зарядний пристрій «Officon 3 mini RITE R» за ціною 7811 грн, на загальну суму 70464 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-00000017 від 30 серпня 2022 року та квитанцією. Також нею були понесені витрати на поїздку до м.Києва з метою консультації в Інституті отоларингології ім. проф. О.С.Коломійченка Національної академії медичних наук України», за придбання залізничних квитків вона сплатила 789,54 грн. Таким чином вона понесла додаткові витрати на сина на загальну суму 71253,54 грн, втім її матеріальне становище не дозволяє їй забезпечувати всі витрати на лікування дитини, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, викликані особливими обставинами в розмірі 35626,77 грн на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено (а.с.80-85).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він окрім оплати аліментів на утримання сина, додатково несе витрати на утримання своєї тяжко хворої матері. Вказував, що позивачка не надала до суду докази щодо розміру своїх доходів, а тому не довела, що не може забезпечити лікування. Зазначав, що документ "Консультація отоларинголога" від 21 січня 2022 року не підтверджує тяжкість та постійність хвороби дитини, оскільки не є висновком МСЕК. Крім того зазначав, що слухопротезування не призначається для лікування, а лише рекомендується, а тому не є обов`язковим (а.с.96-102).

Позивачка своїм правом, передбаченим ст.360 ЦПК України, не скористалась.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Зважаючи на те, що спір виник з приводу додаткових витрат на дитину та ціна позову становить 35626.77 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2005 року.

В період шлюбу в сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно наданих суду медичних висновків вбачається, що 21 січня 2022 року при обстеженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в лікувально-діагностичному центрі ПП «Сервіс-слух» було виявлено зниження слуху та встановлено діагноз: лівосторонній отосклероз, було рекомендовано провести слухопротезування лівого вуха, що підтверджується консультативним висновком отоларинголога, сурдолога. Згідно наданого висновку Державної установи «Інститут отоларингології ім.проф.О.С.Коломійченка Національної академії медичних наук України», розташованого в м.Київ. 03 лютого 2022 року при дослідженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений йому діагноз було підтверджено, що підтверджується консультативним висновком.

В зв`язку із встановленим дитині діагнозом позивачка понесла витрати на придбання слухового апарату «Officon 3 mini RITE R» за ціною 59813 грн, системи телефон акустичний крюк слухового апарату за ціною 2840 грн, зарядного пристрою «Officon 3 mini RITE R» за ціною 7811 грн, на загальну суму 70464 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-00000017 від 30 серпня 2022 року та квитанцією.

Також позивачкою були понесені витрати на поїздку до м.Києва з метою консультації в «Інституті отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України», за придбання залізничних квитків вона сплатила 789,54 грн.

Таким чином позивачка понесла додаткові витрати на сина на загальну суму 71253,54 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості. Оскільки сума, яка затрачена позивачкою на придбання дитині слухового апарату, складових частин до нього є значною, не охоплююється розміром аліментів, які підлягають сплаті відповідачем щомісячно. Крім того сплачені аліменти використовуються в першу чергу на забезпечення необхідних потреб дитини, харчування, придбання одягу, взуття, проживання, навчання, тощо.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачкою доведено факт понесення додаткових витрат, пов`язаних з захворюванням сина.

З врахуванням обставин даної справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не у повному обсязі з`ясував матеріальний стан позивачки не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки додаткові витрати на дитину несуть як мати так і батько.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта