ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7820/23 Справа № 176/924/23 Суддя у 1-й інстанції - Кучма В.В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді -доповідача: Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника АТ КБ «Приватбанк» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2023 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування посилався на те, що відповідно до укладеного договору №DNJ0GI від 14.02.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.02.2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивачем, 09.06.2020 року була направлена претензія кредитора до Жовтоводської державної нотаріальної контори. 10.07.2020 року позивачем було отримано відповідь Жовтоводської державної нотаріальної контори. Спадкоємцем є ОСОБА_1 . 25.01.2022 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника, його заборгованість перед банком за кредитним договором №DNJ0GI від 14.02.2008 року становить 8127,97доларів США грн., яка складається з наступного: 3779,06 доларів США заборгованість за кредитом; 3571,07 доларів США заборгованість за відсотками; 777,84 доларів США заборгованість з комісії, що змусило позивача звернутись до суду з вимогами про стягнення боргу зі спадкоємця померлого боржника. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на те, що позивачем доведено наявність заборгованості за договором. З огляду на наявність рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року у справі №176/2506/21 року розмір заборгованості позичальника перед банком в сумі 8127,58 доларів США доказуванню не потребує. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить приписам ч.2ст.1281 ЦК України. 31 травня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» звертався до Жовтоводської державної нотаріальної контори з претензією кредитора після смерті боржника ОСОБА_2 , отже вимога пред`явлена в строк, передбачений ст.1281 ЦК України. Спір мав бути розглянутий в порядку загального провадження, однак суд розглянув в порядку спрощеного провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 237743,12 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість спадкодавця перед позивачем не є доведеною належними і допустимими доказами у справі, отже пред`явлені позовні вимоги до спадкоємця боржника не підлягають задоволенню саме з цих підстав.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до укладеного між ним та позивачем договору про іпотечний кредит №DNJ0GI від 14.02.2008 року отримав кредит у розмірі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.02.2015 року. Кредит надавався на поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.5 даного договору погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником виключно у національній валюті України гривні. (а.с. 153-156)

14.02.2008 року між сторонами було підписано іпотечний договір №DNJ0GI посвідчений нотаріально. Відповідно до даного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: двохкімнатну квартиру, жилою площею 28,9 кв.м, загальною площею 50,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість предмету іпотеки становить 66700 грн.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованість за договором №DNJ0GI від 14.02.2008 року станом на 18.03.2022 року по рахунку померлого ОСОБА_2 становить 8127,97доларів США грн., яка складається з наступного:3779,06 доларів США заборгованість за кредитом; 3571,07 доларів США заборгованість за відсотками; 777,84 доларів США заборгованість з комісії.

За інформацією Жовтоводської державної нотаріальної контори від 20.06.2023 року №185/01-16 спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року у справі №176/2506/21 року за заявою АТ КБ «ПриватБанк» з участю заінтересованих осіб Жовтоводської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою, встановлено, що оскільки на момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , то вона, як

спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Крім того, даним рішенням було встановлено, що 31.05.2012 року АТ КБ «ПриватБанк» звертався до Жовтоводської державної нотаріальної контори з претензією кредитора після смерті боржника ОСОБА_2 , тобто позивачу було достеменно відомо про смерть боржника ОСОБА_2 з 2012 року, чого не було повідомлено у позовній заяві, яка розглядається.

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем є його мати ОСОБА_1 .. Такий висновок узгоджується з положеннями статті 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Виходячи із змісту статті 1281 ЦК України законодавець допускає два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців:

-безпосередньо до спадкоємців (пред`явлення вимоги);

-опосередковано - через нотаріуса, за місцем відкриття спадщини, а за межами України через консула.

Відповідно до Порядку претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи (підпункт 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку).

31 травня 2012 року АТ КБ «ПриватБанк» до Жовтоводської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора, 18.05.2020 року таку ж претензію було направлено повторно та 10 липня 2020 року отримано відповідь завідувача Жовтоводської державної нотаріальної контори про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася.

Таким чином позивач пред`явив свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, у встановлені статтею 1281 ЦК України строки.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки ЦК України не містить норму, яка б визначала строк здійснення спадкоємцями одноразового платежу на вимогу кредитора, то слід керуватися загальними положеннями про строк виконання зобов`язань.

Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною другою статті 1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) зазначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Встановлено, що 31.05.2012 року банк пред`явив вимогу до спадкоємця через нотаріуса, отже, строк пред`явлення вимог до спадкоємця на підставі статті 1281 ЦК України дотримано, оскільки позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо початку перебігу строку позовної давності у спірних правовідносинах колегія суддів вважає за необхідне обчислювати цей строк з дня, коли особа (банк) дізналася про порушення свого права. При цьому суд враховує, що кредитор (банк) міг дізнатися про порушення його права лише з часу, коли закінчився строк на прийняття спадщини і спадкоємці, які прийняли спадщину відмовилися виконувати вимогу кредитора.

Оскільки у вимозі від 06 липня 2012 року не визначено строк виконання, відтак, слід застосовувати положення частини другої статті 530 ЦК України про виконання зобов`язання у семиденний строк з моменту закінчення шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини та, відповідно, визначення кола спадкоємців.

Отже, спадкоємець боржника, якому надіслана претензія-вимога кредитора особисто або через нотаріуса, яким заведено спадкову справу, зобов`язаний задовольнити пред`явлену кредитором вимогу у семиденний строк після закінчення строку на прийняття спадщини.

Після спливу такого семиденного строку, за відсутності виконання спадкоємцем свого обов`язку перед кредитором, кредитор має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Тобто, саме зі спливом семиденного строку та відсутністю виконання спадкоємцем боржника свого обов`язку починається перебіг позовної давності. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 205/6749/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Строк на прийняття спадщини після його смерті закінчився 20 травня 2012 року. Тобто суд першої інстанції дійшов обгрунованого висновку про те, що право для звернення до суду із зазначеним позовом у позивача виникло 27 травня 2012 року, з позовними вимогами позивач звернувся до суду 01 травня 2023 року, чим пропустив строк позовної давності, який просила застосувати відповідач. Відповідач- спадкоємець боржника, якому було відомо з 2012 року про претензію кредитора, що підтверджується рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року у справі №176/2506/21 року за заявою АТ КБ «ПриватБанк» з участю заінтересованих осіб Жовтоводської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою, відмовилася від виконання вимоги, про що свідчать її заперення на позов.

Однак судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із за-недоведеності, а тому відмовлено по суті, а не по пропуску строку.

Перевіряючи дійсний розмір вимог кредитора, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що такий розмір не доведений належними та допустимими доказами.

Висновок суду першої інстанції підтверджується такими встановленими обставинами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , відповідно до укладеного між ним та позивачем договору про іпотечний кредит №DNJ0GI від 14.02.2008 року отримав кредит у розмірі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.02.2015 року.

Відповідно до п. 1.5 даного договору погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником виключно у національній валюті України гривні. (а.с. 153-156)

Таким чином, судом встановлено, що договір про іпотечний кредит є гривневим, згідно вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 50000 грн.. Будь-яких доказів того, що за договором позикодавцеві було видано долари США не надано. Текст договору не містить ніяких посилань та прив`язки суми кредиту до курсу іноземної валюти долару США, доказів того, що між сторонами укладалися додаткові угоди не надано і позивач на таку обставину не посилався.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином заборгованість за договірними зобов`язаннями повинна розраховуватися на день смерті позичальника.

Відповідно до розрахунку за договором №DNJ0GI від 14.02.2008 року, наданого позивачем, заборгованість станом на 18.03.2022 року по рахунку померлого ОСОБА_2 становить 8127,97доларів США грн., яка складається з наступного: 3779,06 доларів США заборгованість за кредитом; 3571,07 доларів США заборгованість за відсотками; 777,84 доларів США заборгованість з комісії.

Згідно наданих виписок пеня за кредитом нараховувалася до 05.04.2012 року, проценти та комісія за прострочку нараховувалися банком до 16.05.2012 року, тобто в розмір заборгованості включено нарахування і після смерті ОСОБА_2 ..

У претензії кредитора від 18.05.2020 року, адресованій до Жовтоводської державної нотаріальної контори зазначена сума заборгованості 8148,01 грн..(а.с.24 т.1)

У листі-претензії Банку від 19.01.2022 року, адресованому ОСОБА_1 , зазначено, щостаном на дату смерті заборгованість позичальника складає 8146,76 грн., яку пропонувалося сплатити (а.с.33 т.1).

Таким чином у претензії кредитора від 18.05.2020 року, адресованій до Жовтоводської державної нотаріальної контори; у листі-претензії Банку від 19.01.2022 року, адресованому ОСОБА_1 , і розрахунку за договором містяться різні суми заборгованості та в різних валютах.

Посилання на те, що розрахунок заборгованості проведено в доларах США, що є підтвердженням укладання договору, виходячи із такої валюти, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки спростовуються встановленими обставинами, жодних законних підстав для проведення розрахунку в доларах США позивачем не надано.

За таких оставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю наявності заборгованості та її розміру.

Доводи про те, що з огляду на наявність рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року у справі №176/2506/21 року розмір заборгованості позичальника перед банком в сумі 8127,58 доларів США доказуванню не потребує, не можуть бути прийнятими до уваги. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року вирішено спір за заявою АТ КБ «ПриватБанк» з участю заінтересованих осіб Жовтоводської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою. Предметом розгляду в справі була наявність чи відсутність спадкоємців після смерті

ОСОБА_2 .. Наявність договірних відносин та наявність заборгованості і її розмір не був предметом дослідження суду при ухваленні рішення, а тому ця обставина не перевірялася і зазначеним рішенням суду не встановлювалася.

Посилання на те, що спір мав бути розглянутий в порядку загального провадження, однак суд розглянув в порядку спрощеного провадження, не ґрунтується на положеннях цивільного процесуального закону.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

При звернені до суду 01.05 2023 року з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем зазначена ціна позову у розмірі 237743,12 грн.. З 1 січня 2023 року до малозначних справ відносяться справи з ціною позову 268400 грн.. Таким чином судом першої інстанції правильно розглянуто справу як малозначну в спрощеному позовному провадженні. Крім того представник АТ КБ «ПриватБанк» в своїх клопотаннях від 22.03.2023 року та 15.05.2023 року (а.с.42,92 т.1) просив розглянути справу саме у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з посиланням на ст.ст. 19, 274, 276 ЦПК України. За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем наявності та розміру заборгованості позичальника і правильно відмовив у задоволенні позвних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04).

Відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 237743,12 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 368,369, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника АТ КБ «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: