Справа № 183/5483/23
№ 2-о/183/188/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковська міська рада, про:

-встановлення факту постійного проживання без реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2011 року в будинку АДРЕСА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , -

В С Т А Н О В И В:

заявник звернулася до суду з указаною заявою.

В обґрунтування заяви, із посиланням на норми ст. 1264, 1268 ЦК України вказує, що 26 листопада 2004 року вона, ОСОБА_4 , вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 , актовий запис № 411. Після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище « ОСОБА_5 ». В зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 народила дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З 2011 року вона та її чоловік - ОСОБА_3 , їх діти проживали разом з батьком чоловіка - ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 , який, згідно з договором дарування від 02 березня 1985 року, належав ОСОБА_9 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 . ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько чоловіка заявника ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік - ОСОБА_3 . Після смерті чоловіка, заявник разом із дітьми продовжувала проживати і поживає на момент звернення до суду в будинку АДРЕСА_1 . 14 вересня 2022 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та взяла прізвище « ОСОБА_11 ».

01 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 . 01 березня 2023 року заведено спадкову справу № 21/2023 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , однак постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України.

Заявник указує, що факт її постійного проживання з померлим та спільними дітьми підтверджується актом від березня 2023 року, складеним головою квартального комітету № 6 та сусідами. Родина заявника проживала і проживає в будинку АДРЕСА_1 без реєстрації в ньому з 2011 року. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 впливає на її спадкові права, а саме, успадкування заявником майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та зазначає, що оскільки у позасудовому порядку вона не може підтвердити факт спільного постійного проживання із спадкодавцем, то вимушена звернутися для вирішення такого питання до суду. Метою звернення до суду є встановлення факту постійного проживання заявниці, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно у нотаріальному порядку.

Ухвалою судді від 05 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та витребувано докази у справі. Докази отримано 01 червня 2023 року.

У судовому засіданні 12 вересня 2023 року допитано свідків у справі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Представник заявника у судовому засіданні 12 вересня 2023 року заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Вказала, що заяву подано із посиланням на ст. 1268 ЦК України і заявник просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки нотаріусом встановлено пропуск строку звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини. Факт постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю заявник встановити не просить, оскільки на момент смерті була його дружиною. Після перерви в розгляді справи представник заявника подала заяву, у якій вимоги заяви підтримала та просила подальший розгляд справи проводити без її участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подаі заяву про розгляд справи у його відсутність.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 березня 2004 року, ІНФОРМАЦІЯ_8 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_14 народився син ОСОБА_6 /а.с.11, зворот/.

Згідно з копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 від 26 листопада 2004 року, 26 листопада 2004 року зареєстрували шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище « ОСОБА_5 » /а.с.6/.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17 жовтня 2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_9 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_15 народився син ОСОБА_7 /а.с.11/.

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 помер /а.с.10/.

З отриманої судом копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 вбачається, що:

- 01 березня 2023 року до нотаріуса зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася ОСОБА_1 , як дружина померлого /а.с.21/;

- 01 березня 2023 року ВК Новомосковської МР повідомлено нотаріуса, що ОСОБА_3 по день смерті був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 . На день смерті з ним зареєстровано 0 осіб /а.с.22/.

З копії постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підставою відмови вказано те, що ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини /а.с.5/.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 14 вересня 2022 року вбачається, що 14 вересня 2022 року ОСОБА_15 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_11 » /а.с.4, зворот/.

Згідно з витягом з РТГ від 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 з 21 липня 2012 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які є донькою заявника та її матір`ю, кожна окремо, показали, що до 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 почали проживати разом по АДРЕСА_2 . В наступному, приблизно в 2011 році заявник та ОСОБА_3 з дітьми переїхали до будинку АДРЕСА_1 , де проживав на той час батько ОСОБА_3 ОСОБА_8 , за яким вони доглядали. В наступному ОСОБА_3 запросив проживати в будинку ОСОБА_13 . Жили однією сім`єю постійно, без тривалих виїздів. Заявник залишилася зареєстрованою по АДРЕСА_2 . 28 листопада 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом в будинку АДРЕСА_1 .

Також судом досліджено надані заявником у копіях: договір дарування від 02 березня 1985 року, згідно з яким ОСОБА_9 набула права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 /а.с.7-8/, свідоцтво про смерть ОСОБА_9 /а.с.9/, свідоцтво про смерть ОСОБА_8 /а.с.12/, якими заявник обґрунтовує наявність спадкового майна, право на яке мав ОСОБА_3 ; актом від 06 березня 2023 року голови квартального комітету № 6 м. Новомосковська, яким підтверджено проживання заявника та спільних з ОСОБА_3 дітей в будинку АДРЕСА_1 /а.с.15/, витягом з домової книги /а.с.13/, посвідченням багатодітної сім`ї /а.с.14/.

Вирішуючи заяву суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід ураховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із своїм колишнім чоловіком у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 в помешканні, у якому проживав ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Ураховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 141-142, 206, 258, 259, 264-265, 268, 294, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено та підписано 12 вересня 2023 року.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа Новомосковська міська рада, ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14.

Суддя Д. О. Парфьонов