РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2023 року Київський районний суд м.Харкова у складі:
судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Калантай Є.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою, в якому просить визнати за ним право власності на 15/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та зазначив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про вступ у спадок ніхто не звертався. Єдиним спадкоємцем є він. ОСОБА_1 , який є родичем померлої ОСОБА_3 , яка була дружиною власника ОСОБА_2 , після його смерті продовжувала проживати в домоволодінні,однак документи про прийняття спадщини не оформляла. Позивач стверджує, що він є єдиним родичем ОСОБА_3 та єдиним спадкоємцем на 15/48 частин домоволодіння, вважає,що цей факт встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.07.2015 р. у справі № 640/8061/15-ц.
Представник відповідача-Харківської міської ради проти позову заперечував, у відзиві на позов зазначив, що позивач не довів факт родинних стосунків із спадкодавцем, також позивач не звертався до нотаріуса для вчинення нотаріальних дій, не надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивачем також не надано жодного правоустанавлюючого документа, технічного паспорту на будинок, не доведений взагалі факт його фізичного існування.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником 23/48 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 ; 5/16 цього домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі постанови жилкомісії по денаціоналізації від 30.01.1923 р.; 10/48 - за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.09.2007 ; 20/48 за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.04.1986 р.; 1/16 за ОСОБА_5 , на підставі мирової угоди від 25.07.1958 р., яка затверджена ухвалою народного суду 4-ої дільниці Київського району м. Харкова (справа № 2 -429/58)(а.с.3-5).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.07.2015р. за ОСОБА_1 визнано право власності на 23/48 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-9).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ,1877 року народження, він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті занепад серцевої діяльності (а.с.10). Згідно відомостей, які містяться в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 у спірному будинку були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.11-13).
Судом оглянута в судовому засіданні цивільна справа № 2/640/2154/15/04 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності. Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вбачається, що її батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_10 та її донька ОСОБА_11 отримали свідоцтво про право власності на 20/48 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 . 16.12.2013 р. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_6 . Позивач ОСОБА_1 у заяві до 7 нотаріальної контори м. Харкова зазначав, що померла ОСОБА_6 була його двоюрідною тіткою. Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , його матір`ю була ОСОБА_12 , у графі батько прогалина. Батьками ОСОБА_12 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 , були: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 . Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_13 , його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_15 .
Таким чином, в матеріалах дослідженої цивільної справи відсутні документи, які підтверджують родинні відносини позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
В судовому засіданні не знайшли свого твердження позивача про те, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , і, тим більше, єдиним спадкоємцем. Із документів, що містяться у цивільній справі №640/8061/15-ц, вбачається, що у померлого ОСОБА_2 було щонайменше двоє дітей: ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , кожен з яких мав дітей. Не відповідають дійсності твердження позивача про те, що ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_2 , після його смерті продовжувала проживати в будинку, але спадщину не оформляла. Із досліджених документів вбачається, що дружиною ОСОБА_2 була ОСОБА_15 , а ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_7 (сина спадкодавця), у якої не було права на спадкування, оскільки близьким родичем померлого була не вона, а її чоловік.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна надати докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що позивачем не надані переконливі докази на обґрунтування заявлених позовних вимог.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що родинні зв`язки позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 не встановлені належними документами. Більш того, заявляючи позовні вимоги про спадкування майна ОСОБА_2 позивач долучає копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . Крім того, позивачем не надано доказів того, що він звертався до нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця; не надано доказів наявності заведеної спадкової справи після смерті спадкодавця; не доведений факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями в порядку спадкової трансмісії, оскільки спадкодавець помер ще ІНФОРМАЦІЯ_14 . Відповідно до ст.. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст.1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Враховуючи викладене, а також факт того, що на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_1 ще не народився (дата його народження ІНФОРМАЦІЯ_15 ), позивач повинен довести чию частку спадщини він спадкує та підтвердити зазначене належними документами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,10-12, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України , ст..ст.1216, 1218, 1223, 1258, 1259, 1261-1265, 1276, суд,-
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на 15/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.Л. Шаренко