КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №370/1387/20 Головуючий у І інстанції - Косенко А.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/1965/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Павлова Павла Ігоровича на рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року АТ «Ощадбанк» в особі начальника філії Крючкова С.С. звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12 147,92 грн, з яких: 8 473,63 грн - заборгованість по основному боргу; 2 089,39 грн - заборгованість по сплаті процентів та комісії за користування кредитом; 26,67 грн - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 939,65 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 322,41 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 124,06 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 38,40 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом; 79,38 грн - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 54,33 грн - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 червня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - Договір/ДКБО) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 (далі - Заява про приєднання).

Згідно п. 3.1. Заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору.

За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт».

Банк відкриває рахунок № НОМЕР_2 в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, та надає клієнту платіжну картку типу MasterCard World Debit «Моя картка» та ПІН-конверт до неї (за наявності).

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит.

Натомість, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу №100.19-07/20053/196/2019-26/вих від 06 березня 2019 року, згідно з яким банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання цього листа-вимоги здійснити повне погашення заборгованості та попереджає про те, що в іншому випадку буде змушений вжити заходів щодо погашення заборгованості в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на все належне клієнту майно, кошти та активи з врахуванням судових витрат.

У встановлений зазначеним листом строк вимога позивача залишилась без задоволення.

На підставі викладеного просив позов задовольнитиу повному обсязі.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, представник АТ «АТ «Ощадбанк» - Павлов П.І.звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

З оскаржуваним рішенням апелянт не погоджується та вважає його незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, зокрема копія заяви про приєднання до договору, підтверджують укладення сторонами договору та виникнення між ними кредитних правовідносин, за змістом яких банк надає, а позичальник отримує, використовує та повертає банку кредитні кошти зі сплатою процентів за користування ними відповідно до умов договору.

Уважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, в тому числі у зв`язку з тим, що не містить оцінки доказів, наданих позивачем на підтвердженя обставин укладення договору та порушення відповідачем своїх зобов`язань за ним.

На підтвердження обставин порушення відповідачем зобов`язань за договом та наявної простроченої заборгованості за ним посилається на виписку з особового рахунку відповідача, долучену до апеляційної скарги.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Нормами статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 13 червня 2018 року між ПАТ«Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

Згідно п. 3.1. Заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору.

За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт».

Як зазначає позивач у позові, Банк відкриває рахунок № НОМЕР_2 в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку, та надає Клієнту Платіжну картку типу MasterCard World Debit «Моя картка» та ПІН-конверт до неї (за наявності).

Відповідно до п. 6.1. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) (далі - Заява) підписанням цієї Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт погодився на одержання Кредиту відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору.

Відповідно до п. 6.3. Заяви Клієнт погодився, що йому може бути встановлено бажаний розмір кредиту в сумі 30 000 грн та максимальний розмір кредиту 250 000грн із строком кредитування 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк.

Згідно з пунктом 6.6.3. Заяви процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 35,00 (тридцять п`ять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду.

За умовами п. 6.7. Заяви Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за Кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 6.9. Заяви датою укладення Кредитного договору є дата підписання цієї Заяви уповноваженим представником (працівником) Банку.

За змістомп. 6.10 Заяви всі інші умови Кредитного договору, в т.ч. порядок його зміни, містяться в Договорі.

Згідно п. 3.1. розділу III Договору Договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку. Згідно з умовами цього Договору Банк, у разі приєднання Клієнта до договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами.

За умовами п. 3.2 розділу III Договору цей Договір є змішаним у розумінні частини другої статті 628 Цивільного кодексу України та містить в собі в тому числі елементи таких договорів:

1) договору банківського рахунку, умови якого викладені в Розділі XX цього Договору;

2) договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в Розділі XXI цього Договору;

3) Кредитного договору, умови якого викладені в Розділі XXII цього Договору.

За умовами п. 6.1. розділу VI Договору послуги, які надаються Банком згідно з пп. 1 п. 3.2 розділу III цього Договору, оплачуються Клієнтом згідно з Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції, отримання Послуги, якщо інше не передбачено умовами Договору.

Розмір плати за Послуги, які надаються Банком згідно з п.п. 3. п. 3.2. розділу III цього Договору ДКБО, проценти визначаються в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та інших документах, які є невід`ємними частинами Кредитного договору.

Відповідно до п.п. 1.6.1. розділу XXII ДКБО Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта.

Максимально можливі для встановлення Клієнту параметри кредитування, які погоджені Сторонами як істотні умови Кредитного договору, вказуються в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та можуть бути змінені відповідно до умов цього Договору та Законодавства (п.п. 1.6.2. розділу XXII ДКБО).

Згідно п. 1.7. розділу XXII ДКБО датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про узгоджені умови кредитування.

Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування.

Згідно з п.п. 1.14.1 розділу XXII ДКБО Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором.

Відповідно до пункту 1.16. розділу XXII ДКБО за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу XX Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту.

Згідно з п. 1.17. розділу XXII ДКБО проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором.

Пунктом 1.33. розділу XXII ДКБО визначено, що Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Картковому рахунку не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 1.24. розділу XXII ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором про споживчий кредит, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.

За умовами п. 6.7. розділу VI ДКБО порядок сплати Клієнтом комісійної винагороди на користь Банку у зв`язку з укладенням та виконанням цього Договору, визначається цим Договором в т.ч. Тарифами.

Пунктом 1.20. розділу XXII ДКБО визначено, що сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується.

За змістом п. 1.27. розділу XXII ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.

Відповідно до п. 1.28 розділу XXII ДКБО розділу Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів.

За умовамип. 9.1 розділу IX Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором. Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором.

Положеннямип. 15.1. розділу XV Договору визначено, що всі спори між Сторонами, які виникають у зв`язку з Договором, вирішуються у судовому порядку відповідно до Законодавства.

Відповідно до п. 18.1. розділу XVIII Договору договір набирає чинності з дня приєднання Клієнта до Договору та діє протягом невизначеного строку.

06березня 2019 року у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу №100.19-07/20053/196/2019-26/вих, згідно якого банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання цього листа-вимоги здійснити повне погашення заборгованості та попереджає про те, що в іншому випадку буде змушений вжити заходів щодо погашення заборгованості в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на все належне клієнту майно, кошти та активи з врахуванням судових витрат.

Вказаний лист-вимогу було отримано відповідачем 16 березня 2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Увстановлений зазначеним листом строк вимога позивача залишилась без задоволення.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача станом на 08 січня 2020 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором становить 12 147,92 грн, з яких: 8 473,63 грн - заборгованість по основному боргу; 2 089,39 грн - заборгованість по сплаті процентів та комісії за користування кредитом; 26,67 грн - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 939,65 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 322,41 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 124,06 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 38,40 грн - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом; 79,38 грн - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 54,33 грн - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За правилами частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв?язку та, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною першою статті 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи з вимог частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати від боржника повернення всієї суми кредиту.

При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стороною позивача на підтвердження позовних вимог надано копії заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 від 13 червня 2018 року, Паспорту споживчого кредиту, виписку з особового рахунку, розрахунок заборгованості, а також копію паспорту відповідача.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, копії заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 від 13 червня 2018 року, Паспорту споживчого кредиту є нечитабельними, з яких неможливо достеменно встановити умови кредитного договору.

Окрім того, суду не надано доказів, що підтверджують факт отримання відповідачем кредитної картки, не надано відомостей про тип картки, дату її вручення відповідачеві, а також строку дії картки, доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку.

На підтвердження наявності та розміру заборгованості позивачем надано лише розрахунок заборгованості.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, до матеріалів справи позивачем додано Виписку по картковому рахунку (номер рахунку НОМЕР_3 ), власником картки вказано ОСОБА_2 , період: 30 травня 2018 року - 08 жовтня 2019 року, тоді як відповідачем у справі та позичальником є ОСОБА_1 , на ім`я якої, згідно доводів позивача, відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 , дата відкриття: 13 червня 2018 року.

Окрім того, з наявних у матеріалах справи документів, а саме: розрахунку заборгованості, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 видано платіжну картку № НОМЕР_4 , а Виписку надано по картці № НОМЕР_5

Розрахунок заборгованості сам по собі не може бути належним та допустимим доказом ні надання відповідачу у користування кредитних коштів, ні видачі картки, ні наявності заборгованості та її розміру, оскільки розрахунок нічим не підтверджується та його правильність перевірити неможливо, а виписка по рахункам, відкритим на ім`я ОСОБА_1 , не долучена АТ «Ощадбанк» до позовної заяви.

Отже, під час розгляду справи позивачем не було надано відповідних доказів на підтвердження наявності чи відсутності заборгованості та її розміру, а саме, виписки по рахунку, яка є первинним документом, належним підтвердженням наявності та розміру заборгованості.

Розрахунок заборгованості, як такий, без надання доказів про те, які умови кредитування досягнуто між сторонами на час укладення договору не є підтвердженням наявності заборгованості та правильності цього розрахунку.

Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проте, стороною позивача не зазначено у позовній заяві та не доведено належними та допустимими доказами під час розгляду справи обставини та умови щодо укладення договору про надання банківських послуг.

Відповідно до положень статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Стороною позивача до позовної заяви не долучено виписки по рахункам відповідача ОСОБА_1 . Також у позовній заяві не вказано про відсутність можливості надати такі докази разом з позовною заявою та надалі будь-яких письмових звернень до суду із зазначенням доказів, які бажає долучити сторона позивача із зазначенням об`єктивних причин неможливості їх подання разом із позовом, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, з огляду на вищезазначені положення цивільного процесуального закону, виписка з особового рахунку, долучена до апеляційної скарги, не може братись колегією суддів до уваги як належний доказ по справі.

Таким чином, стороною позивача не зазначено у позовній заяві та не доведено належними та допустимими доказами під час розгляду справи обставини та умови, що стосуються укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними.

На підставі викладеного, колегія суддів, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, доходить висновку, що позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору та розміру заборгованості за кредитним договором, факту отримання відповідачем документів, які би містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та стосовно розміру та порядку її нарахування. Також відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді вищезгадані умови та ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Отже, колегія вважає вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором недоведеними та необґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, таким, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять достатнього обґрунтування, що могло би стати підставою для скасування рішення та ухвалення нового, а тому, дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Павлова Павла Ігоровича- залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник