Справа № 158/1645/22 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч Ю. Л.
Провадження № 22-ц/802/655/23 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Ківерцівської міської ради Волинської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Покликалась на ті обставини, що вона з 16 вересня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 , який хоча і зареєстрований за адресою відповідача, але проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні.

Також позивач зазначала, що відповідач ОСОБА_3 час від часу допомагав їй матеріально утримувати сина, але робив це не систематично і у недостатньому розмірі.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 є здоровим та працездатним, просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У вересні 2022 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказував, що з 16 вересня 2007 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, за їх спільною із відповідачем згодою, з 21 квітня 2015 року, зареєстрований у його квартирі та спільно з ним проживає і перебуває на його утриманні.

Крім того позивач зазначав, що його бувша дружина ОСОБА_1 вихованням їх сина не займається і матеріально його не утримує. У зв`язку із чим ОСОБА_3 просив суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Позивач вказувала, що після розірвання шлюбу їх з відповідачем син ОСОБА_4 проживав разом із нею у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично є зареєстрований у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Також зазначала, що їх син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з серпня 2022 року став проживати разом із батком ОСОБА_3 . Зміна місця постійного проживання сина негативно вплинула на його поведінку та навчання, оскільки відповідач не здійснює належний догляд за сином і налаштовує його проти неї.

Враховуючи наведені обставини, та діючи в інтересах сина ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 просила суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею.

01 грудня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду було подано клопотання про об`єднання цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в одне провадження із справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Булат Ю.В. про об`єднання цивільної справи задоволено, постановлено зазначені вище цивільні справи об`єднати в одне провадження.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Ківерцівської міської ради про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 11 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовів заявлених ОСОБА_1 відмовити, а поданий ним зустрічний позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не враховано інтереси дитини, та її думку щодо проживання саме з батьком і як наслідок ухвалено незаконне рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів скасуванню з ухваленням нового рішення.

Встановлено, що з 16 вересня 2007 року сторони спору ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року (а.с.7).

В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09 серпня 2009 року, який зареєстрований і на час звернення ОСОБА_1 з позовом до суду проживає разом із батьком відповідачем за позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8, 25-28).

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час досяг чотирнадцяти років, а відтак, з цього часу втратив статус малолітньої дитини і вправі сам визначати місце свого проживання.

Також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , даючи пояснення в судовому засіданні в суді першої інстанції, висловив бажання і надалі проживати разом із батьком - відповідачем за первісним позовом ОСОБА_3 .

З довідки про доходи, виданої ТзОВ «Мікрохім плюс» від 08 червня 2022 року № 8, слідує, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у згаданому товаристві займає посаду фахівця з методів розширення ринку збуту і її сукупний дохід за період з 08 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року становив 258284 грн 90 коп. (а.с. 10).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки сторони спору добровільно не дійшли згоди про визначення місця проживання і утримання неповнолітнього сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд. Так як неповнолітній син сторін, якому виповнилося чотирнадцять років, проживає з батьком ОСОБА_3 і фактично знаходиться на його утриманні, а відповідач за зустрічним позовом останнього ОСОБА_1 працевлаштована та має стабільний дохід, то, на думку колегії суддів, саме з останньої слід стягувати 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином суд першої інстанцій, вирішуючи даний спір, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та безпідставно відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині, якщо таке рішення ухвалено судом першої інстанції з невідповідністю висновків викладених у рішенні суду обставинам справи і як наслідок неправильним застосуванням норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у зазначеній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина слід задовольнити.

При визначенні розміру аліментів апеляційний суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_1 , зокрема те, що на її утриманні не має інших дітей та непрацездатних осіб, стан здоров`я та потреби дитини, яка знаходиться на утриманні відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року в частині задоволених позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 15 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді