Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

31 серпня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Мех В.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення забезпечувального обтяження, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 36 950, 00 гр. збезпечувального обтяження.

Посилається в позові на те, що мала намір придбати житло в Солом`янському арйоні міста Києва, в зв`язку з чим 30 січня 2022 року звернулася до ПАТ`Приватбанк» з заявкою на отримання кредиту.

Після її звернення з нею зв`язався менеджер банку і повідомив, що для отримання кредиту на придбання нерухомості вона має оформлювати договір через ріелтора ФОП ОСОБА_3 або компанію, яка займається оформленням договорів та сприятиме оформленню кредиту.

В подальшому її спілкування відбувалося через ріелтора ОСОБА_3 .

В лютому 2022 року вона оглянула квартиру АДРЕСА_1 , яка належала відповідачу.

В зв`язку з тим. що розрахунок мав здійснюватися частково за кредитні кошти, 07 лютого 20022 року між нею та відповідачем і третьою особою був укладений договір про наміри укласти угоду.

За умовами договору вони з відповідачем мали укласти основний договір та посвідчити його нотаріально до 05 березня 2022 року.

Паралельно з цим вона вирішувала питання отримання кредиту, в чому їй обіцяла сприяти третя особа, так як саме на її послугах наполягав менеджер банку.

До 24 лютого 2022 року вона оформляла документи для банку, однак у зв`язку з військовою агресією росії проти України банки перестали видавати кредити.

Відновлення кредитування відновилося лише з 01 червня 2022 року.

Протягом червня-липня 2022 року вона намагалася отримати кредит, однак він їй виданий не був.

У зв`язку з цим вона звернулася до ОСОБА_4 з вимогою про повернення абезпечувалього платежу, на що сотання повідомила, що договір купівлі-продажу не був укладений з її вини, а тому сплачений нею платіж поверненню не підлягає.

Крім того, повідомила, що відповідачу той же день сплачену нею суму передав іншим продавцям мав намір придбати будинок.

Відповідач також повідомив їй, що не проти повернути платіж, однак після того, як йому повернуть його платіж за будинок.

Відповідно до п.4.6 договору у разі невиконання зобов`язання за умовами договору внаслідок обставин непереборної сили сторони звільняються від відповідальності, передбаченої договором і законом.

Листом від 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України засвідчила форм-мажорні остаивни, що стали підставою для введення воєнного станув країні, тото вказані обставини стали неможливим для виконання нею умов договору.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 03 листопада 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 16 грудня 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам була направлена копія ухвали про відкриття провадження в справі.

Копія позову з додатками на адресу відповівдача та 3-ї особи направлена позивачкою при зверненні до суду.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, третій особі - пояснень на позов.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Третя особа пояснень на позов також не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно з ч.4 ст.635 ЦК України договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Таким чином, договір про наміри та попередній договір є різними за своєю правовою природою та наслідками.

Основний зміст попереднього договору - зв`язати сторони обов`язком укласти в майбутньому певний договір, який потрібен сторонам в кінцевому результаті.

Враховуючи, що для укладення договору купівлі-продажу квартири до форми договору вимагається обов`язкове нотаріальне посвідчення, що не було дотримано сторонами, то домовленість сторін не може бути визнана попереднім договором.

Договір про наміри сторони, як правило, укладають для того, щоб зафіксувати певний етап домовленостей, які не будуть мати юридичну силу договору та юридичних наслідків, в т.ч. наслідків попереднього договору.

На відміну від попереднього договору, договір про наміри не здатен породжувати певні правові наслідки у разі не укладення основного договору в майбутньому.

Суд вважає, що договір про наміри не є договірним зобов`язанням, оскільки відповідно до ст. 509 ЦК України не містить імперативного обов`язку для жодної зі сторін, і лише спрямований на виникнення договірних зобов`язань в майбутньому.

В розумінні ч. 2 ст. 570 ЦК України, передана сума є авансом в рахунок майбутнього укладення договору.

Розділом 4 укладеного між сторонами договору врегульовані гарантії та відповідальність сторін.

Відповідно до п.4.6 договору у разі, якщо невиконання/неналежне виконання/ зобов`язань сторонами викликане обставинами непереборної сили, що має офіційне підтвердження, сторони звільняються від відповідальності,передбаченої договором і чинним законодавством України і повертаються в початкове положення.

28 лютого 2022 року Торгово-промислова алата України засвідчила форс-мажорні обставини / обставини непереборної сили/: військову агресію рф проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022» Про введення воєнного стану в Україні».

ТПП підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`активним обставинами для суб`ктів господарської діяльноті та/або фізичних оіб по договору.

/ а.с.8; 10 - 12 /

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину.

Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, сторони тим самим засвідчили свою згоду та взяли на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням цього та наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 992. 40 гр. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.6,15,16, 509, 570, 626, 628, 635 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_1 36 950, 00 гр. забезпечувального платежу та 992, 40 гр. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А.Шереметьєва