ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1269/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/1734/23 Категорія: на ухвалу Ушакова К.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 червня 2023 року про передачу справи до іншого суду у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Золотоніський районний центр управління Державної міграційної служби в Черкаській області, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку ст. 315 ЦПК України.

Просив суд встановити факт, що він є ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Драбівці Золотоніського району Черкаської області та проживає на території України з 1 січня 1991 року.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 червня 2023 року матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, передано для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвала суду мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) заявника за адресою, зазначеною у поданій ним до суду заяві, а тому, з врахуванням положень ст. 316 ЦПК України, відсутні законні підстави для розгляду даної цивільної справи Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку та просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та зазначити територіальну підсудність за місцем його фактичного проживання.

Мотивація апеляційної скарги зводиться до того, що ст. 316 ЦПК України чітко визначено, що заява подається за місцем проживання. Реєстрація та фактичне місце проживання це різні речі і він про це зазначив у поданій ним заяві при зверненні до суду.

Вказує, що він дійсно ніде не зареєстрований, у зв`язку з чим і просить суд встановити факт, що він це він і проживає на території України, а саме в селі Драбівці, Золотоніського району з січня 1991 року. При подачі заяви вказав постійне місце проживання свого двоюрідного брата, а той факт, що він періодично живе у м. Києві коли там є якась робота, не може бути підставою для зміни підсудності справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи викладене, дана апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За приписами ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 294 Розділу ІV ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

З системного аналізу вказаної норми вбачається, що визначальним є місце проживання особи, а не її місце реєстрації, оскільки вказані поняття є відмінними та мають різне значення.

Місце проживання фізичної особи визначається відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

За змістом ст. 33 Конституції України передбачено, що кожний, хто на законних підставах перебуває на території України, має право вільно пересуватися, вибирати місце проживання, залишати територію України. Право на свободу пересування і вибору місця проживання в межах держави як невід`ємне право кожної людини закріплено також Загальною декларацією прав людини 1948 р. (ч. 1 ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права 1966 р. (ст. 12), Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р. (ст. 2) та іншими міжнародно-правовими актами.

Відповідно до постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження, зокрема, заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналіз змісту п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України дає підстави для висновку, що для передачі справи за територіальною юрисдикцією суд повинен встановити обставини, які вказуються на відсутність у суду, до якого звернувся заявник, компетенції на розгляд заяви, а також наявність такої компетенції у іншого суду, до якого така заява передається судом.

Крім того, на відміну від заяв позовного провадження, підсудність яких може визначатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування однієї із сторін, підсудність заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначається за місцем проживання заявника, яке може не збігатися з зареєстрованим місцем проживання так, як відповідно до ч. 5 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник зазначає, що на момент звернення до суду із заявою він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційної реєстрації немає.

З довідки, наданої виконкомом Драбівецької сільської ради від 30.05.2016 № 463 в частині проживання заявника в АДРЕСА_2, останній проживає там з 1995 року по даний час.

Посилання суду, що в справі відсутні документи, які б підтверджували відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) заявника за адресою, зазначеною у поданій ним до суду заяві про встановлення факту, є помилковими, адже заявник звернувся із заявою, в якій просить суд встановити його особу та факт проживання на території села Драбівці.

Той факт, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працює у місті Києві та проживає, не може бути підставою для зміни підсудності справи, адже він вказує, що періодично працює в Києві, а тому і тимчасово там може проживати, що не суперечить свободі пересування особи.

Зазначені обставини залишились поза увагою місцевого суду при постановлені оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладені обставини, враховуючи норми ч. 1 ст. 316 ЦПК України заявник вірно звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за захистом своїх прав, а висновок місцевого суду про те, що справа за вищевказаною заявою підлягає розгляду Голосіївським районним судом м. Києва (за місцем його періодичного проживання) не відповідає вимогам процесуального закону.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 червня 2023 року - скасувати, а справу за заявою заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Золотоніський районний центр управління Державної міграційної служби в Черкаській області, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, направити до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: