Справа № 128/3474/23
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Фанда О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду,-

В С Т А Н О В И В:

5 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів.

В обгрунтування заяви посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, однак у заявника відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Посилаючись на вказані обставини заявник просила витребувати у комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та інформацію щодо звернення ОСОБА_2 до органу приватизації за заявою про приватизацію вказаної квартири.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України передбачені способи забезпечення судом доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень ст. 114 КАС України викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, а щодо застосування положень ст. 116 ЦПК України в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Форма та зміст заяви про забезпечення доказів мають відповідати вимогам ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ст. 117 ЦПК України, встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником у своїй заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені в заяві документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Більше того, заява не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Згідно з вимогами ч. 4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання (заява) про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає його заявнику, про що постановляє ухвалу.

Якщо у сторони існують складнощі з отриманням або поданням певного доказу, вона не позбавлена можливості в судовому засіданні заявити клопотання про витребування доказів у спосіб, визначений ст. 84 ЦПК України.

В силу положень ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч.2-3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому в своїй заяві ОСОБА_1 не зазначає з яким саме позовом вона має намір звернутися та хто може набути статус учасника справи.

Через вказані обставини суд позбавлений можливості встановити належність доказів, які просить витребувати заявник до предмету доказування, а також не зазначено, які обставини її позову можуть бути підтверджені доказами, які вона просить витребувати; з якою метою ці докази слід забезпечити; які є дані того, що в подальшому ці докази неможливо буде витребувати при їх необхідності; у заяві не навела обставин та не зазначила доказів, які б достеменно вказували на те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог ч.1 ст. 117 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню заявникові.

Зазначене не перешкоджає заявнику повторно звернутися з такою заявою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116-118 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення та підписання ухвали.

Суддя: О.А.Фанда