ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Карпушина Г.Л.,Кузнєцової О.Ю.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

розглянувши у м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Колесник С.А. зі складанням повного тексту 22 жовтня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,-

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що з 08.09.2007 року по 21.01.2015 року. він та відповідач перебували в шлюбі, від якого мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказував, що відповідач перешкоджає його спілкуванню з донькою та його участі у вихованні останньої, не віддає дитину з ним на відпочинок, не дозволяючи навіть побачитись, що негативно впливає на соціальний розвиток їх дітей, які проживають окремо з кожним з батьків.

Посилаючись на вище наведене просив:

1) зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 : - особисті побачення кожний понеділок, середа, після навчання, без присутності матері, батько забирає доньку із навчального закладу і повертає її додому не пізніше 21:00 год. без обмеження місця прогулянок; - кожні другі та четверті вихідні місяця батько в п`ятницю забирає доньку з навчального закладу до 21:00 год. неділі з ночівлею за місцем проживання батька, без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздок на відпочинок, екскурсії та ін. Батько відводить дитину у освітні заклади, розвиваючі гуртки, які відвідує дитина; - один тиждень відпочинку з батьком без супроводу матері в період першого тижня осінніх, весняних та зимових канікул, або в інший період канікул за домовленістю з матір`ю без обмеження виїзду за межі міста; - півтора місяці відпочинку з батьком в період літніх канікул з 16 липня по 31 серпня без супроводу матері, або будь-які півтора місяці літніх канікул поспіль за домовленістю з матір`ю у інші дати без обмеження виїзду за межі міста; - необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; - у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька з донькою або день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; - в день побачення батька з донькою, батько має право забирати доньку з дому / школи особисто; - у період хвороби дитини безперешкодне відвідування дитини за місцем фактичного проживання (перебування);

3) зобов`язати відповідача, за два дні до зустрічі позивача з донькою, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин;

4) зобов`язати відповідача, за тиждень до дня обумовленої відпустки з донькою, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено наступний графік спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обов`язкової присутності матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- перша, третя субота місяця з 11:00 год. до 13:00 год.;

- друга четверта неділя місяця з 16:00 год. до 19:00 год.;

Зобов`язано ОСОБА_1 завчасно попереджати матір дитини про неможливість зустрічі з донькою відповідно до визначеного йому графіку.

Зобов`язано ОСОБА_2 завчасно надавати батьку дитини інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це ОСОБА_1 особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано врахуванням судом інтересів дитини.

Рішення оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо особистих побачень та відпочинку дитини з батьком без супроводу матері і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що суд, вирішуючи питання щодо особистих побачень доньки з батьком, поверхнево та необґрунтовано оцінив докази відповідача стосовно відносин позивача з дитиною, надавши перевагу показам свідків, які є подругами відповідача.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі наголошує на тому, що спілкування дитини з батьком навіть в її присутності порушує спокій дитини та суперечить інтересам доньки, у зв`язку з тим, що позивач зловживає спиртними напоями та неадекватно себе поводить.

Посилаючись на вищенаведене просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_1 , вказуючи на безпідставність доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Харківського апеляційного суду.

Справу передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень- викликів на електронні адреси позивача та представника відповідача.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 08.09.2007 року по 21.01.2015 року перебували в шлюбі, від якого мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 16 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначено місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки м. Харкова, з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.3 а.с.65-76).

Позивач мешкає окремо від доньки, за адресою: АДРЕСА_1 та з 29.04.2018 разом з ним проживає малолітній ОСОБА_6 .

Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо доцільності встановлення поряду участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 . Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, з урахуванням віку дитини, пояснення батьків дитини, наданих документів та рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харкіської міської ради, а також право дитини на безпосереднє спілкування з батьком, в межах чинного законодавства та інтересах дитини вирішено: 1) За доцільне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши час: перша, третя субота місяця з 10:00 год. до 12:00 год.; друга четверта неділя місяця з 16:00 год. до 19:00 год.; щосереди з 17:00 год. до 19:00 год. всі зустрічі батька з дитиною проходять у присутності матері дитини, ОСОБА_2 (т.1 а.с. 82-82а).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував на перешкоди, які чинить йому відповідач у спілкуванні та вихованні доньки.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував необхідністю у спілкуванні батька з донькою у присутності матері з урахуванням того, що періодично перебуваючи з позивачем, дитина матиме можливість спілкуватися з батьком в сімейній атмосфері, коли і мати й батько знаходяться поруч, що буде сприяти нормальному психоемоційному розвитку дитини, звиканню до батька, а також можливістю спілкування з рідним братом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо особистих побачень дитини з батьком, ночівлею дитини за місцем проживання батька, відпочинку з батьком без супроводу матері, суд визначив їх передчасними, роз`яснивши, шо такі позовні вимоги можуть бути заявлені після того, як будуть налагоджені відносини ОСОБА_1 з донькою, самої дитини з родиною батька, та встановлений тісний зв`язок, довіра та порозуміння між ними.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 цього ж Кодексу мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались відносини, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дочкою, відповідачка чинить перешкоди у їх спілкуванні, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність спілкування батька та дочки.

При цьому встановлюючи порядок побачень, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою, взявши до уваги рішення органу опіки та піклування, дійшов правильного висновку про можливість визначення порядку (запропонованого органом опіки та піклування) періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться, в основному, до питання щодо місця проживання дітей, перебігу подій з цього приводу, що виникли після розлучення з позивачем, та вказівок на негідну поведінку останнього, що не підтверджено належними доказами. Висновків суду дана апеляційна скарга не спростовує.

Між тим, право батька на спілкування з донькою передбачено ст.ст.153, 157 СК України.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінивши наведене та надані позивачем докази, які не спростовані відповідачем, районний суд прийшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відносно заперечень позивача щодо графіку спілкування батька з донькою у присутності матері, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про необхідність визначення саме такого способу з огляду на тривалу відсутність сталого психологічного зв`язку дочки з батьком Для налагодження довірливих відносин між ними необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо проведення спільного відпочинку із дочкою без супроводу матері, в тому числі під час шкільних канікул, так як з урахуванням вікових змін дочки, її розвитку та потреб, ставлення до батька позивач не позбавлений у майбутньому ( у разі недосягнення згоди з відповідачем) права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні малолітньої дочки, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.08.2023 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: Г.Л.Карпушин

О.Ю.Кузнєцова

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

31.08.2023 року

Помічник судді Л.М.Гавриленко