Провадження № 6/204/146/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

31 серпня Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого судді Чудопалової С.В., за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро заяву ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 204/11058/22 ,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду із заявою про про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 204/11058/22 мотивуючи тим, що ,13.02.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ по справі № 204/11058/22, про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_4 , починаючи з 09.12.2022 року до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що судовий наказ, є таким, що не підлягає виконанню, через те, що заява про видачу судового наказу подана стягувачем про стягнення аліментів з батька дитини не відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та не відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ, оскільки стягувач не надала до суду доказів, які підтверджують факт проживання стягувача з дитиною, а також доказів щодо наявності у ОСОБА_2 боргу перед ОСОБА_3 , що в свою чергу, може свідчити про відсутність у стягувана права вимоги до боржника. Заявник добровільно виконував цей обов`язок, на підставі цього просив визнати судовий наказ від 13.02.2023 року таким, що не підлягає виконанню. Представник заявника в судовому засіданні подану заяву підтримала в повному обсязі, просили суд її задовольнити. Заінтересавана особа ОСОБА_4 до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ по справі № 204/11058/22, про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_4 , починаючи з 09.12.2022 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах внормовані Розділом VІ ЦПК України. За змістом ч. 3 ст. 431 ЦПК України судовий наказ є виконавчим документом. Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу. Відповідно до змісту частин 1, 2 статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо. Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення. ОСОБА_2 як на підставу про відсутність його обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини посилається на те, що на момент звернення ОСОБА_4 із заявою про видачу судового наказустягувач не надала до суду доказів, які підтверджують факт проживання стягувана з дитиною, а також доказів щодо наявності у ОСОБА_2 боргу перед ОСОБА_3 , що в свою чергу, може свідчити про відсутність у стягувана права вимоги до боржника. Крім того в судовому засіданні представник заявника зазначила, що дійсно дитина разом з матір`ю мешкають за кордоном, та заявник добровільно перераховує кошти на утримання дитини. Однак, матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про відсутність обов`язку у ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання дитини, або ж що даний судовий наказ був виданий помилково. Обставини, на які посилається заявник, не є підставою для припинення обов`язку по її утриманню. Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_2 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів та не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів. Отже, фактично заявляючи вимогу про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_2 посилається на обставини, які у разі їх доведення можуть бути нововиявленими обставинами. Разом з тим, наданим йому правом на подання заяви про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами в установленому ст. 170, 423 ЦПК України порядку ОСОБА_2 не скористався, обравши інший спосіб захисту відповідно до ст. 173 ЦПК України. Крім цього, судом встановлено, що заява про видачу судового наказу подана матір`ю дитини про стягнення аліментів з батька дитини відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а тому не вбачає підстав для її задоволенні. Керуючись ст.432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 204/11058/22 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50%прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Повний текст ухвали складено 04.09.2023. Суддя С.В.Чудопалова