Ухвала

13 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 201/5004/22

провадження № 61-12901ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Веслава-Партнер» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Веслава-Партнер» про визнання незаконними дій, скасування наказу про звільнення, зміну формулювання підстав звільнення, зобов'язання внести зміни у трудову книжку,

встановив:

28 серпня 2023 року приватне підприємство «Веслава-Партнер» (далі - ПП «Веслава-Партнер») надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Заявник вважає, касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження, оскільки постанова Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року досі не отримана ні засобами поштового, ні засобами електронного зв'язку. Вказує, що про існування оскаржуваного судового рішення відповідач дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 03 серпня 2023 року.

Згідно з даними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень, дата складення повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року не вказана, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою є 25 серпня 2023 року.

Касаційна скарга подана ПП «Веслава-Партнер» 28 серпня 2023 року, тобто поза межами строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Проте заявником не подано до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень із зазначенням у ній поважних підстав поновлення такого строку та наданням доказів на їх підтвердження (супровідний лист, поштовий конверт про надсилання апеляційним судом на адресу ПП «Веслава-Партнер» на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, довідку апеляційного суду щодо надіслання та щодо отримання/неотримання ПП «Веслава-Партнер» копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції тощо).

Також згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в частині двох вимог немайнового характеру (про зміну формулювання причини звільнення та про зобов'язання внести зміни у трудову книжку). Тобто фактично судові рішення оскаржуються заявником в частині вказаних позовних вимог.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 481, 00 грн.

До касаційної скарги заявником додано платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 1 984, 00 грн.

Ураховуючи позовні вимоги та вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 3 969, 60 грн (2 481, 00 грн * 0, 4 * 2 * 200 %).

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 985, 60 грн (3 969, 60 грн - 1 984, 00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень з підстав невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні або у зв'язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного суду, у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного Суду, повинно бути зазначено відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.

Зазначаючи у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказувати, щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину першу статті 411 ЦПК України у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини першої статті 411 ЦПК України, який є обов'язковою підставою для скасування судового рішення, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину третю статті 411 ЦПК України у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини третьої статті 411 ЦПК України з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

Заявник вказує, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, не дослідили зібрані у справі докази, не вирішили клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, апеляційним судом не було викликано сторін. При цьому зазначає підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Суд звертає увагу заявника на те, що згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Відтак, у випадку зазначення підставою касаційного оскарження пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, заявнику необхідно було б вказати та обґрунтувати у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2 або 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Натомість заявник вказує, що судові рішення оскаржуються лише на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Таким чином, заявнику слід уточнити підстави касаційного оскарження.

З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із уточненням підстав касаційного оскарження, зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), подати заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а також доплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Веслава-Партнер» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов