Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1356/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що відповідач є спадкоємцем по смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належали житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1.89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, змушений звернутися до суду з позовом про визнання за права власності на спадкове майно.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач та його представник адвокат Продан О.В. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вимоги позову підтримують.

Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову визнає.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, з врахуванням того, що відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Вказаний факт стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 09.12.2015 року (а.с.7).

Спадкодавець залишив заповіт на користь позивача, який 08.09.2014 року за реєстровим №3010 було посвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Матієм А.В., згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловий будинок (незавершений будівництвом) та земельну ділянку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та будь-яке інше належне майно, яке знаходиться за цією ж адресою заповів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).

Спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належали житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1.89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується довідкою КП "Виноградівське РБТІ" та державним актом на приватної власності на землю IV - ЗК №042720 (а.с. 9, 13).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 внаслідок одруження (свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_2 від 13.09.2005 року). У подальшому змінила ім`я з ОСОБА_1 на ОСОБА_4 (свідоцтво про зміну імені Серія НОМЕР_3 від 29.10.2013 року) та з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 (свідоцтво про зміну імені Серія НОМЕР_4 від 17.03.2018 року).

Позивачем замовлено проведення технічної інвентаризації спадкового житлового будинку, що підтверджується копією технічного паспорту житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.10-12 зв).

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідач претензій до спадкового майна не має, з заявою про прийняття спадщини не зверталася, до суду подали письмову заяви про визнання позову.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що в користь позивача спадкодавцем ОСОБА_3 складено заповіт. Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами. В частині неохопленого майна заповітом позивачка успадкувала таке по закону як донька спадкодавця, тобто є спадкоємцем першої черги спалкування.

Приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, інші особи претензій до спадкового майна не ставлять, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,89 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо