Справа № 592/6945/23
Провадження № 2/591/796/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №591/6945/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір. У подальшому на підставі договору факторингу позивачу перейшло право вимоги за цим договором на суму 43994,88 грн., у тому числі 6999,88 грн. основна сума боргу, 36995 грн. відсотки. Також між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким у подальшому до позивача на підставі договору факторингу перейшло право вимоги на суму 15960 грн., у тому числі 5600 грн. основна сума боргу, 10300 грн. відсотки. Відповідач не виконав свого зобов?язання та не повернув боргу.

Просить стягнути з відповідача на свою користь борг в загальному розмірі 59954,88 грн., у тому числі за договором позики № в розмірі 43994,88 грн., за кредитним договором № 15691-09/2021 в розмірі 15960,00 грн.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.05.2023 справу передано за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.06.2023 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав. Зазначив,що за сімейними обставинами брав кошти в різних фінансових організаціях і не пам?ятає, які саме видавали йому кредити. Доказів отримання грошових коштів відповідачем матеріали справи не містять і відповідач заперечує їх отримання. У наданій квитанції зазначено, що отримувачем коштів є ТОВ «Інфінанс», а не відповідач. Форма квитанції не відповідає встановленій. Тобто договори, які стали підставою для звернення до суду не укладені. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про зміну кредитора, що за договором факторингу була передана заборгованість відповідача позивачу: надані витяги з реєстру боржників не є оригіналами документів, не є копіями з оригіналів, не містять підписів сторін факторингу. Надані розрахунки не підтверджують розмір заборгованості, виписка з рахунку не відповідає вимогам законодавства щодо форми первинного бухгалтерського документа. Просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що договір був укладений в електронній формі, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Позивач не володіє та не може володіти первинними фінансовими документами в оригіналі, оскільки не був стороною договору на час його укладання. Інформаціч про операції є банківською таємницею. Отримані від ТОВ ФК «Інвеструм» докази підтверджують надання (перерахування) відповідачу коштів за кредитним договором. Часткова оплата боргу свідчить про його визнання відповідачем. Позивачем підтверджено належними доказами перехід права вимоги за кредитними договорами. Заявлені представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним та не підтвердженим документально.

У судове засідання представник позивача не з?явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що у зв?язку з тяжною хворобою родича відповідач звертався до багатьох кредитних установ з питання отримання кредиту. Деякі з них надавали кошти, інші відмовляли. У зв?язку з цим позивач не знає напевне, чи отримував він кошти саме за договорами, на які посилається позивач, чи сплачував кошти. Також зазначив, що у зв?язку з неповерненням коштів до відповідача звертались колекторські компанії. Пропонували подати заяву про відстрочення договору. Матеріали справи не містять належних доказів перерахування відповідачу коштів за договорами, на які посилається позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.08.2021 заповнено заяву анкету про укладення договору надання позики,у тому числі на умовах фінансового кредиту в сумі 7000 грн. для використання в споживчих цілях на строк 10 днів та паспорт споживчого кредиту. Ці документи підписано одноразовим цифровим ідентифікатором. (а.с. 9, 10). Відповідно до пропозиції укласти договір та акцепта оферти від 18.08.2021 на укладення договору надання позики на умовах фінансового кредиту №/2 та отримання кредиту згідно заявки анкети №3778449 від 18.08.2021, які сторони підписали одноразовим цифровим ідентифікатором, сторони погодили розмір кредиту 7 000 грн., строк користування кредитом 10 днів, строк дії договору 3 роки. Відповідно до умов договору відсоткова ставка становить 1,75% на день (річна 638,75%) за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Процентна ставка3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності. Також договором передбачено, що інші умови викладені у правилах, з якими відповідач ознайомився та які є невід?ємною частиною договору

Відповідно до довідки ТОВ «Інфінанс» клієнт ОСОБА_1 з яким укладено договір від 18.08.2021 ідентифікований товариством. Акцепт договору підписаний одноразовим ідентифікатором (а.с. 11).

На підтвердження здійснення платежу на суму 7 000 грн. надано квитанцію, відповідно до якої з картки платника НОМЕР_1 з призначенням платежу «зарахування 7 000 грн. на карту НОМЕР_1 » перераховано 7 000 грн. Одержувачем вказано ТОВ «Інфінанс» (а.с. 12).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № здійснювалось погашення заборгованості: 28.08.2021 на суму 1347,50 грн., 07.09.2021 на суму 1225,00 грн., 18.09.2021 на суму 1470 грн., 29.09.2021 на суму 1470 грн., 10.10.2021 на суму 1470,01 грн., 20.10.2021 на суму 1225,01 грн., 30.10.2021 на суму 1225,01 грн., 11.11.2021 на суму 1715,01 грн., 21.11.2021 на суму 1225,01 грн., 01.12.2021 на суму 1225,01 грн., 11.12.2021 на суму 1225 грн., 25.12.2031 на суму 2205 грн. (а.с. 132-135).

24.11.2022 між ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Інфінанс» укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого відступлено факторові право грошової вимоги до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід?ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за договором № на суму 6999,88 грн. за основною сумою боргу та 36 995,00 грн. за відсотками (а.с. 14-18, 136-138)

В особистий кабінет боржника 24.11.2022 ТОВ «Інфінанс» надсилало повідомлення про відступлення права вимоги. Зі змісту цього повідомлення неможливо встановити, кому саме воно надсилалось, коли і за яким договором відступлено право вимоги (а.с. 13).

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за період з 24.11.2022 по 30.04.2023 сума боргу після відступлення права вимоги не змінювалась (а.с. 19)

22.09.2021 між ТОВ ФК «Інвеструм» та вдповідачем укладено договрір про надання фінансового кредиту №15691-09/2021. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5600 грн. на 10 днів (до 01.10.2021) зі сплатою 912,5% річних (2,5% на добу). Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється в розрахунку 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 10 днів. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 цього договору проценти, передбачені п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але не більше 90 днів(п. 4.3) . Договір підписано за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора (а.с. 23-25).

На підтвердження здійснення платежу надано лист ТОВ «Цніверсальні платіжні рішення», адресований ТОВ ФК «Інвеструм», відповідно до якого 22.09.2021 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 5600 грн. маска картки НОМЕР_1 , призначення платежу: зарахування 5600 грн. на карту НОМЕР_1 .

27.11.2021 ОСОБА_1 подавалась до ТОВ «ФК «Інвеструм» заявка про відстрочення виконання зобов?язання за договором та була укладена додаткова угода №3 про відстрочення на 7 днів виконання зобов?язання (а.с. 26).

13.03.2023 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу №13012023, яким відступлено факторові право грошової вимоги до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід?ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за договором №15691-09/2021 на суму 5600 грн. за основною сумою боргу та 10360 грн. за відсотками (а.с. 28-31)

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за період з 24.11.2022 по 30.04.2023 сума боргу після відступлення права вимоги не змінювалась (а.с. 32).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України.

Відносно договору, який був укладений 18.08.2021 з ТОВ «Інфінанс» суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Обгрунтовуючи позовні вимоги у цій частині, позивач зазначає, що ТОВ «Інфінанс» було перераховано відповідачу кошти за договором, однак відповідач не виконав свого зобовязання з повернення коштів. На підтвердження перерахування коштів відповідачу надано квитанцію №103614258 від 18.08.2021, у якій не вказано особу платника, а зазначено лише маску його картки: « НОМЕР_1 ». Одержувачем зазначено ТОВ «Інфінанс», призначенням платежу: «зарахування 7 000 грн. на карту НОМЕР_1 » . На переконання суду цей доказ не може свідчити про перерахування товариством на користь ОСОБА_1 коштів, оскільки одержувачем переказу вказано іншу особу (ТОВ «Інфінанс»), а ідентифікувати платника взагалі неможливо, як неможливо ідентифікувати на виконання якого правочину здійснено цей переказ. Таким чином, позивачем не доведено, що на виконання умов договору 18.08.2021 з ТОВ «Інфінанс» кредитором здійснювалось перерахування позичальнику коштів. А відтак, і не доведено виникнення у відповідача обов?язку повернути ці кошти разом із нарахованими відсотками.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено виникнення у кредитора права вимагати повернення коштів за договором від 18.08.2021, оскільки не доведено перерахування цих коштів позичальнику. У відзиві на позовну заяву позивач зазначав, що первинні документи, які могли б підтвердити перерахування коштів на виконання умов договору є інформацією, що становлять банківську таємницю, а тому не можуть бути надані. Суд не погоджується із таким твердженням позивача. Договором факторингу, який був укладений між позивачем та первісним кредитором було передбачено, що документацією за цим договором є у тому числі платіжне доручення, яке підтверджує перерахування коштів на рахунок, вказаний боржником. Такого платіжного доручення надано не було.

Суд зазначає, що процесуальний обов?язок доведення обгрунтованості позовних вимог покладений саме на позивача, а суд не може збирати докази за власною ініціативою, про що вказано у частині 7 статті 81 ЦПК України. Цивільним процесуальним кодексом передбачено право сторони у випадку неможливості самостійно надати докази заявити клопотання про їх витребування. Таким правом позивач не скористався. З метою з?ясування, чи перераховувались відповідачу кошти кредитором та чи фактично він їх отримував, клопотань про витребування доказів заявлено не було.

Відтак, вимоги у частині стягнення боргу в сумі 43994,88 грн. (у тому числі 6999,88 грн. основна сума, 36 995 грн. - відсотки) задоволенню не підлягають у зв?язку з їх недоведеністю.

Відносно вимог про стягнення коштів за договором від 22.09.2021 з ТОВ «Інвеструм» суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується перерахування позичальнику коштів в сумі 5600 грн. Подання відповідачем заяви про відстрочення виконання зобов?язання свідчить про визнання відповідачем договору як укладеного.

Відтак, кошти, надані відповідачу (тіло кредиту) підлягає поверненню.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

За умовами договору про надання фінансового кредиту від 22.09.2021 сторони погодили сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,50 % на добу від суми кредиту, строком на 10 днів зі строком повернення до 01.10.2021 року (а.с.23).

Відтак, у межах строку кредитування до 01.10.2021 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 01.10.2021 відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Тобто, право ТОВ «ФК «Інвеструм» нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору, тому, починаючи із 01.10.2021 товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». При цьому суд враховує, що відповідачем була подана заява про відстрочення на 7 днів виконання зобов?язання за договором про надання кредиту, однак ця заява була подана 27.11.2021, тобто поза межами встановленого договором строку кредитування (до 01.10.203)

Таким чином, правомірно були нараховані та підлягали сплаті відповідачем відсотки, нараховані за період з 22.09.2021 по 01.10.2021 (10 днів) в сумі 1400 грн.

Враховуючи викладене, правомірно нарахована сума забргованості за вказаним кредитним договором становила 7000 грн. (5600 грн. тіло кредиту, 1400 грн. - проценти)

З матеріалів справи вбачається та підтверджується позивачем у відповіді на відзив, що за кредитним договором №15691-09/2021 здійснювалась проплата: у періоді з 03.10.2021 по 05.01.2022 в загальній сумі 13272 грн. (а.с. 126-129).

Враховуючи, що сплачена в рахунок погашення кредиту сума перевищує розмір боргу за кредитом, який нарахований правомірно кредитором, підстави для стягнення з відповідача коштів за кредитним договором від 22.09.2021 відсутні.

У зв?язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 59954,88 грн., у тому числі за договором позики № в розмірі 43994,88 грн., за кредитним договором № 15691-09/2021 в розмірі 15960,00 грн. відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 21.09.2023.

Суддя О.О. Ніколаєнко