КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 756/9533/21

провадження № 22-ц/824/12001/2023

11 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан Олени Олександрівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року в складі судді Діденка Є.В.,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з в вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 борг за договором позики від 21 серпня 2014 року у розмірі 54 100 доларів США, 138 904 грн 53 коп. - 3% річних та 365 427 грн 75 коп. - інфляційних втрат.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики у розмірі 7 100 доларів США, що еквівалентно 199 652 грн, та судові витрати у розмірі 1 996 грн 52 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

22.06.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богдан О. О. на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року подала апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтовано тим, що в судовому засіданні 14.02.2022 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про його направлення сторонам після складання повного тексту.

Оскаржуване судове рішення суду було отримано позивачем особисто за заявою в приміщенні суду 23.05.2023.

Звертає увагу, що 24.02.2022 відбулось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, що є загальновідомим фактом. З 24.02.2022 в Україні триває війна, введено воєнний стан. Позивач був вправі очікувати виконання вимог ЦПК України судом та очікувати на копію рішення суду рекомендованим листом. Весь період військової агресії ОСОБА_1 перебував за межами м. Києва, договір з адвокатом був розірваний. За таких умов, коли закон не зобов`язує позивача з`явитися до суду за отриманням копії рішення, вважати його дії порушенням безпідставно.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року)).

З матеріалів справи видно, що оскаржуване судове рішення ухвалено Оболонським районним судом м. Києва 14 лютого 2022 року.

В судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення були присутніми позивач та його представник (а.с.96).

23.05.2023 ОСОБА_1 отримав повний текст оскаржуваного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу цієї правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

За частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Частиною другою статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) вбачається, що рішення Оболонського районного суду м. Києва ухвалено 14 лютого 2022 року, надіслано до ЄДРСР 15 лютого 2022 року та оприлюднено 17 лютого 2022 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону № 3262-IV суд загальної юрисдикції вносить до ЄДРСР всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Обставини щодо встановлення дати складення повного судового рішення мають визначальне значення для правильного вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року подана представником позивача 22.06.2023, тобто після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення, при цьому позивач та його представник були повідомлені про розгляд справи та присутніми під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску такого строку.

Оскільки апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення, тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з вимог частини другої статті 358 ЦПК України. При цьому поважність причин пропуску такого строку значення немає.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява №32053/13, ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти росії», заява № 52854/99).

В апеляційній скарзі представник позивача, як на підставу поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, посилається на обставини непереборної сили - військова агресія РФ проти України.

Разом із тим, відкритий воєнний напад РФ на Україну почався 24 лютого 2022 року тоді як рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі, яка є предметом перегляду, ухвалено ще 14 лютого 2022 року, повний текст рішення надіслано до ЄДРСР 15 лютого 2022 року.

Заявником не надано доказів на підтвердження обставин непереборної сили за період із 14 лютого 2022 року до 24 лютого 2022 року.

Що стосується доводів заявника про введення в Україні воєнного стану, необхідно зазначити таке.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) зазначено, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Враховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з касаційною скаргою в цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку заявником за умови надання нею до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

Заявник не навів обґрунтування того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск ним строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Доводи заявника щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження не підлягають оцінці судом, оскільки строк, передбачений частиною другою статті 358 ЦПК України, є присічним.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан О. О. на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан Олени Олександрівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т.І. Ящук