Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/577/23
Провадження № 2/935/300/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем-Криворучко Я.В., за участю представника позивача адвоката Щербини Л.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Щербина Л.А., звернулася до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказує, що 17 грудня 2020 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг 4500 доларів США, які зобов`язався повернути частинами до 20.08.2022 року. Крім того, відповідно до умов договору позики у випадку прострочення грошового зобов`язання, відповідач зобов`язувався виплатити штраф у розмірі 30 % від займаної суми та пеню у розмірі 0,5 % від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Вказує, що у визначений строк відповідач борг не повернув, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 4500 доларів США, штраф у розмірі 1350 доларів США, пеню 41,4 доларів США та судові витрати, що складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Представник позивача адвокат Щербина Л.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з наведених у позові підстав. Надала суду для огляду оригінал розписки від 17 грудня 2020 року.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Надіслана судом кореспонденція за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 поверталася до суду з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 грудня 2020 року згідно власноручно написаної розписки в якій наявний підпис ОСОБА_2 , зі змісту якої слідує, що ОСОБА_2 отримав в борг 4500 доларів США у ОСОБА_1 , які зобов`язується повернути частинами з кінцевою датою до 20.08.2022 року. У випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, зобов`язується сплатити неустойку у розмірі 30 % від займаної суми та пеню у розмірі 0,5 % від суми несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У постанові від 02.07.2014 р. в справі № 6-79цс14 Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

Зі змісту частини 1 статті 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення договірних умов, відповідач не виконав свого зобов`язання по поверненню суми позики. Оригінал боргової розписки наявний у відповідача, що свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Так, на підтвердження неповернутого відповідачем боргу за позикою, представник позивача - адвокат Щербина Л.А. в судовому засіданні надала оригінал розписки від 17 грудня 2020 року, для її оцінки як доказу, яку було оглянуто судом в судовому засіданні на її належність, допустимість, достовірність та відповідність з долученою до позову копією розписки, яка наявна в матеріалах справи.

Ці обставини, з урахуванням вимог ст. 545 ЦК України, свідчать про невиконання ОСОБА_2 боргового зобов`язання перед ОСОБА_1 .. Вказана розписка містить відомості, що відповідач отримав кошти із зобов`язанням їх повернення у строк до 20.08.2022 року, а у разі неповернення повинен сплатити додатково неустойку у розмірі 30 % від займаної суми та пеню у розмірі 0,5 % від суми несвоєчасно виконаних грошових зобов`язаннь за кожен день прострочення виконання, яку було визначено вказаним договором позики, тобто предметом позики є саме грошові кошти.

Статтею 629 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Досліджуючи питання стягнення грошової суми в іноземній валюті суд враховує положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України, які вказують, що належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Сторони в договорі позики визначили, що у разі неповернення у строк до 20.08.2022 року суми позики у ОСОБА_2 виникає зобов`язання сплатити додатково неустойку у розмірі 30 % від займаної суми, що складає 1350 доларів США.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договором позики від 17 грудня 2020 року визначено, що у разі, якщо ОСОБА_2 прострочить строк повернення позики, то у нього виникає зобов`язання додатково виплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення такого виконання.

Отже, за період з 21.08.2022 до 20.02.2023 року (184 дні) пеня в розмірі 41,4 доларів США нарахована виходячи з суми боргу 4500 доларів США та розрахункової ставки 0,5% за кожен день прострочення, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача у межах заявлених позовних вимог.

З огляду на вказане вище та враховуючи те, що вказана розписка містить грошове зобов`язання, містить умови отримання 17.12.2020 року ОСОБА_2 в борг грошей у розмірі 4500 доларів США та зобов`язання їх повернення частинами у строк до 20.08.2022 року, та за своїм змістом посвідчує факт передачі грошових коштів у визначеному розмірі в день складання договору позики, тобто вказаною розпискою підтверджується як факт отримання позичальником грошових коштів за договором позики, так і зобов`язання їх повернути у визначений строк, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, представником позивача в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді. Зокрема витрати на професійну правничу допомогу визначено в розмірі 20 000 грн. На підтвердження понесених витрат в матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 12 січня 2023 року, б/н та додаток №1 до нього, де вказано, що розмір гонорару адвоката складає 38000 грн. Водночас на підвердження оплати послуг адвоката долучено копію квитанції про відправку коштів на рахунок ОСОБА_3 від 12.05.2023 на суму 20125 грн..

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 2154,49 грн. та 536, 80 грн. витрат по оплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. в межах заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81,141, 258 , 259, 263, 264, 265, 351, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 533, 530, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 грудня 2020 року у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, штраф у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят ) доларів США та пеню у розмірі 41,4 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2691 (дві тисячі шістот дев`яносто одна) грн. 29 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 15.08.2023 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО