РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/10532/20

Провадження № 22-ц/4815/648/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу адвоката Курганської Олени Вікторівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_6 про визначення способу і порядку участі баби у вихованні онуки та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_6 про визначення способу і порядку участі баби у вихованні онуки та спілкуванні з нею.

Просила визначити наступний режим участі баби - ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньої онуки - ОСОБА_7 :

з 13.00 год. до 18.00 год. суботи кожен перший та третій тиждень місяця за місцем проживання баби по АДРЕСА_1 без присутності батька;

з 13.00 год. до 18.00 год. кожну неділю другого і четвертого тижня місяця - місце побачень без обмежень, без присутності батька;

кожного другого дня після усіх святкових днів;

на шкільних канікулах: - в зимові канікули щороку за місцем проживання баби протягом трьох днів, які починаються на другий день після християнського Різдва, без присутності батька; - влітку - один місяць літніх канікул за місцем проживання баби в умовах присадибної ділянки, свого будинку, басейну, свіжого повітря, свого саду, городу, близькості лісу для оздоровлення дитини;

в дні народження дитини - після дня народження через кілька днів, якщо не припадає чергове побачення по графіку, тоді надати можливість бабі додаткового побачення для поздоровлення дитини протягом трьох-чотирьох годин в будь який день без присутності батька, без обмежень місця побачення, та в день, наступний після дня народження дитини, з 11:00 години до 20:00 години.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 878 гривні 80 коп.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Дочка позивачки, ОСОБА_6 , з 21 травня 2011 року по 16 вересня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у шлюбі в них народилася дитина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак, ОСОБА_7 , є онукою позивачки.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року по справі № 569/3861/15-ц шлюб між дочкою позивачки - ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_1 було розірвано.

Даним рішенням також було визначене місце проживання дитини з батьком, де вона проживає по теперішній час.

Відповідач взагалі перестав спілкуватися з сім`єю позивачки, яка є рідною бабою, надавати їй дозвіл на побачення з онукою, ОСОБА_7 , під різними приводами відмовляє у спілкуванні баби з дитиною, не приймає подарунки, не дозволяє приймати участь у вихованні та розвитку онуки. Спільної мови знайти з колишнім зятем та порозумітися з питань спілкування з дитиною в позивача не виходить, тому вона звернулася з даним позовом до суду. Позивачка має постійну роботу, працює вчителем у школі. Вона, як бабуся, має бажання брати активну участь у вихованні онуки, піклуватися про неї та допомагати їй матеріально, має особисту прихильність до онуки, психологічну прив`язаність та бажання бути бабусею для неї. Вважає, що жодним чином не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_6 про визначення способу і порядку участі баби у вихованні онуки та спілкуванні з нею задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_3 наступний порядок участі бабусі у вихованні онуки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- у першу і третю неділю місяця з 14-00 год. до 17-00 год., на нейтральній території у м. Рівному у присутності батька дитини ОСОБА_1 за попереднім узгодженням батька ОСОБА_1 і бабусі ОСОБА_3 місця проведення зустрічі бабусі з онукою.

- у день народження онуки за попереднім узгодженням батька ОСОБА_1 і бабусі ОСОБА_3 місця проведення зустрічі бабусі з онукою для привітання.

У разі хвороби дитини, або неможливості у визначений судом час з інших поважних причин організувати зустріч дитини з бабусею, ухвалено зобов`язати батька дитини ОСОБА_1 своєчасно повідомляти ОСОБА_3 про дану обставину.

На вказане рішення суду адвокат Курганська О. В., яка діє від імені ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач не створював позивачці жодних перешкод у спілкуванні з онукою й докази цього відсутні.

Стверджує, що позивач, створюючи конфліктні ситуації, не виявляла інтересу до життя внучки.

Вважає, що справжній інтерес позивачки спрямований на встановлення місця проживання сім`ї відповідача, оскільки в судовому засіданні повідомлено про бажання відвідувати внучку за місцем проживання, проти чого відповідач заперечує.

Вказує, що позивачка відвідує внучку за місцем навчання, дарує подарунки, відповідач щодо цього не заперечує. Однак навіть в присутності педагогічних працівників встановити контакт позивачці не вдалося. Після таких зустрічей дитина знервована, а батько заспокоює її та переконує про відсутність загрози з боку позивачки.

Разом з цим судом встановлено наявність неприязних стосунків між сторонами, тому перебування дитини в атмосфері ворожнечі не відповідатиме найкращим інтересам дитини та може завдати шкоди психічному здоров`ю.

Окрім того, дитина висловила свою особисту думку щодо небажання спілкуватись з позивачкою.

Також зазначає про відсутність потреби примушувати відповідача доставляти дитину для зустрічей з позивачкою, що також не відповідає інтересам дитини, оскільки у баби є можливість спілкуватись з дитиною у місці її навчання та налагоджувати контакти у присутності педагогів.

Враховуючи викладене просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Власик В.Я. у відзиві на апеляційну скаргу заперечує викладені апелянтом доводи, вважає, що рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 21.05.2011 року перебували у шлюбі, від якого в них народилася дитина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського міського суду від 16.09.2015 року у справі № 569/3861/15-ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано. Також вказаним рішенням було визначене місце проживання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

З оглянутої місцевим судом цивільної справи № 569/3861/15-ц вбачається, що малолітня донька сторін після припинення шлюбних стосунків батьків, з квітня 2014 року постійно проживає батьком і за згодою матері 27.08.2014 р. зареєстрована по місцю проживання батька, що стверджується копією заяви ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 27.08.2015 р.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онукою позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 8 від 26 серпня 2016 року, в якому донька позивачки, ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 та відповідач, ОСОБА_1 , вказані батьками ОСОБА_7 .

Встановлено, що позивачка ОСОБА_3 , яка є бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вживала заходів щоб побачити онуку, приймати участь у її житті, проте не знайшла спільної мови з відповідачем з цього приводу, а тому у вересні 2016 році ОСОБА_3 вже зверталася до Рівненського міського суду із аналогічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні (справа № 569/11482/16-ц), однак після призначення ухвалою суду від 13.03.2017 р. комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, від проведення експертизи ухилилася, будучи повідомленою про судові засідання двічі не прибула в суд, у зв`язку із чим ухвалою суду від 29.11.2017 р. позовна заява була залишена без розгляду, що підтверджується оглянутою місцевим судом цивільною справою № 569/11482/16-ц.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 191/21 від 17.09.2021 встановлено, що ставлення дитини до батька ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_9 є стабільним і позитивним. Ставлення до бабусі ОСОБА_3 не є сформованим, тому визначити його стабільність не вбачається можливим. Сімейна ситуація, умови виховання дитини в сім`ї її батька позитивно впливають на емоційний стан, розвиток та відчуття благополуччя дитини. У зв`язку з відсутністю виховного процесу, який був би спрямований зі сторони ОСОБА_3 на ОСОБА_10 , відповісти на дане запитання щодо позивача не вбачається можливим. У зв`язку з відсутністю виховного процесу, який був би спрямований зі сторони ОСОБА_3 на ОСОБА_10 , визначити яким чином умови виховання дитини бабусею (позивачем) можуть вплинути на психологічний стан дитини, не вбачається можливим. Психоемоційний стан ОСОБА_7 відрізняється стійким, глибоким, позитивним характером емоцій, їх конструктивним впливом на діяльність з перевагою емоцій стенічного кола, які спонукають до активних дій та розвитку. В сім`ї, де проживає дитина, вона має почуття прихильності до батька, бабусі, молодшої сестри, дружини батька та її сина і позиціонує їх усіх як членів своєї сім`ї. Найбільше почуття прихильності дівчинка має до батька ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що дитина не диференціює взаємовідносини з бабусею ОСОБА_3 через їх фактичну відсутність, оцінити їх вплив на емоційний стан та розвиток ОСОБА_7 не вбачається можливим. У зв`язку з відсутністю відповідного спілкування дитини з позивачем, визначити її активність або пасивність у цьому процесі не вбачається можливим. На час огляду дитина не виявляє бажання спілкуватися з бабусею ОСОБА_3 .

У суді першої інстанції експерт ОСОБА_11 підтвердила висновок. Додатково пояснила, що дитина справді висловлювала своє небажання спілкуватися з бабусею ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду, як свідок, відповідач ОСОБА_1 суду показав, що у позивачки відсутні будь-які родинні почуття до онучки, і для його доньки вона є чужою людиною, яка грубо поводиться із рідними для дитини людьми, дитина її боїться, а враховуючи вік дитини - шість років, її спілкування з позивачкою може загрожувати його малолітній дитині небезпекою та заподіяти дитині психологічну травму.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона є матір`ю відповідача та бабусею ОСОБА_12 , яка з народження проживає разом із ними і з дозволу доньки позивачки зареєстрована у них. Коли у квітні 2014 року ОСОБА_6 залишила дитину сину, і не повернулася додому та не відповідала на дзвінки. Позивачка також жодного разу не цікавилася онучкою, її життям та здоров`ям, та не пропонувала своєї допомоги у догляді за дитиною, повністю самоусунулася від виховання та утримання онучки.

Для її онуки позивачка є чужою людиною, яка агресивно себе поводить, вживає нецензурну лайку, дитина її боїться.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно з частинами 7,8,9,10 статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі й спілкуватися зі своїм батьком, бабою та дідом. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та встановлення часу та способу ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні зі своєю онукою:

- у першу і третю неділю місяця з 14-00 год. до 17-00 год., на нейтральній території у м. Рівному у присутності батька дитини ОСОБА_1 за попереднім узгодженням батька ОСОБА_1 і бабусі ОСОБА_3 місця проведення зустрічі бабусі з онукою.

- у день народження онуки за попереднім узгодженням батька ОСОБА_1 і бабусі ОСОБА_3 місця проведення зустрічі бабусі з онукою для привітання.

У разі хвороби дитини, або неможливості у визначений судом час з інших поважних причин організувати зустріч дитини з бабусею, ухвалено зобов`язати батька дитини ОСОБА_1 своєчасно повідомляти ОСОБА_3 про дану обставину.

З матеріалів справи та викладених позицій сторін вбачається, що між сторонами існує конфлікт. Такий характер відносин призвів до того, що позивач фактично позбавлена можливості бачитись з внучкою у сприятливих для спілкування умовах. До такого висновку суд приходить, зокрема з того, що позивачка не знає де проживає її онука, а відповідач заперечує у наданні такої інформації. Сама ж позивачка віднайшла спосіб спілкуватись з дитиною за місцем навчання під час перерв, що на думку відповідача є достатнім. Проте суд не може розцінювати такий спосіб як належний та достатній для формування психоемоційного контакту внучки та бабусі. До іншого порядку сторонам не вдається дійти згоди. За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність перешкод у спілкуванні не спростовують необхідності вирішення у судовому порядку спору щодо способу участі позивачки у вихованні внучки. Для встановлення належного психологічного контакту учасники правовідносин потребують допомоги, яку суд вправі надати від імені держави шляхом визначення способів участі позивачки у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про неврахування місцевим судом найкращих інтересів дитини, оскільки таке твердження прямо суперечить тому, що суд обумовив побачення позивачки і дитини у присутності батька, тобто врахував інтереси дитини. Судження про перебування дитини в умовах ворожнечі не заслуговують на увагу, оскільки при проведенні зустрічей у такому форматі на позивачку та відповідача покладається обов`язок утримуватись від провокування конфліктів, так як в інтересах всіх сторін забезпечити дитині здорове уявлення про сім`ю та сімейні відносини, сприятливі умови для встановлення контакту бабусі й онуки.

При цьому суд виходить з того, що думка малолітньої дитини є достатньо вразливою для нав`язування певних ідей та думок близькими родичами, з якими вона постійно проживає. Тому думка ОСОБА_7 є важливою, але не може бути абсолютною для суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Курганської Олени Вікторівни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Боймиструк С.В.

Судді Хилевич С.В.

Шимків С.С.