Справа № 581/608/23
Провадження № 2/581/210/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
18 вересня 2023 року с-ще Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Сутність заявлених до суду вимог
Позиція позивача, відповідача по даній справі
Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи у за відсутності представника банку та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідачка, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання повторно не з`явилася, заперечень проти позову (відзиву) не надала.
Процесуальні дії суду у даній справі
Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу установлено десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 серпня 2023 року даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 04 вересня 2023 року о 11 год 00 хв. 04 вересня 2023 року розгляд справи відкладено до 18 вересня 2023 року у зв`язку з першою неявкою у судове засідання відповідачки. 18 вересня 2023 року спір вирішено по суті.
Установлені судом фактичні обставини даної справи
25 березня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, згідно з якою остання прохала видати кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк». У анкеті-заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.19,26-50, 110, 117-141).
Після підписанні анкети-заяви 23 квітня 2010 року відповідачкою підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка в місяць 2,5 % (30 % річних), обов`язковий щомісячний платіж 7% (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості). Крім того, Тарифами передбачена сплата пені за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня= пеня(1)+пеня(2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка по договору)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 50 грн у місяць, нараховується 1 раз у місяць при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн (а.с.20, 111).
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалась банком, зокрема, у період з 22 квітня 2010 року по 25 березня 2013 року 30% річних (2,5% на місяць), з 01 квітня 2013 року по 22 серпня 2014 року 27,60% річних (2,3% на місяць), з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2020 року коливалась від 32,4% до 42% річних (2,7% до 3,5% на місяць), з 01 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року 40,8% річних (3,4% на місяць), з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року 0% річних (0,0% на місяць), з 01 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року 20,4% річних (1,7% на місяць), з 01 липня 2022 року по 31 серпня 2022 року 30% річних (2,5% на місяць), з 01 вересня 2022 року по 20 червня 2023 року 40,8% річних (3,4% на місяць) (а.с.3-16, 94-107).
Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка багаторазово протягом дії договірних відносин користувалася кредитними коштами, погашаючи заборгованість, останнє часткове погашення відповідачкою датоване 23 березня 2023 року у розмірі 4119 грн 76 коп (а.с.3-16,60-75, 94-107, 149-164).
Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст.526, 530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Висновки суду по суті заявлених вимог
1. Банк, пред`являючи позовні вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути борг за відсотками за користування кредитом.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25 березня 2010 року, посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаних відповідачем, базова процентна ставка в місяць по даному типу карти на час укладення кредитного договору складала 2,5 % на місяць (30 % на рік) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору.
Проте, вимоги банку про стягнення з відповідачки 2440 грн 82 коп заборгованості за відсотками за користування кредитом, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаних відповідачкою, визначена базова процентна ставка в місяць по даному типу карти на час укладення кредитного договору складала 2,5% на місяць.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, процентна ставка стосовно використання кредитних коштів у гривневій грошовій одиниці змінювалась банком, зокрема, у період з 22 квітня 2010 року по 25 березня 2013 року відповідачці нараховувалися проценти у розмірі 30% річних (2,5% на місяць), з 01 квітня 2013 року по 22 серпня 2014 року 27,60% річних (2,3% на місяць), з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2020 року коливалась від 32,4% до 42% річних (2,7% до 3,5% на місяць), з 01 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року 40,8% річних (3,4% на місяць), з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року 0% річних (0,0% на місяць), з 01 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року 20,4% річних (1,7% на місяць), з 01 липня 2022 року по 31 серпня 2022 року 30% річних (2,5% на місяць), з 01 вересня 2022 року по 20 червня 2023 року 40,8% річних (3,4% на місяць) (а.с.3-16, 94-107).
У ст. 628 ЦК України визначається те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, банк надав суду розрахунок заборгованості, в якому розмір заборгованості по процентам за період з 01 вересня 2014 обрахований, виходячи з підвищених процентних ставок, які в установленому законом порядку з відповідачкою не були погоджені (а.с.3-16).
Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 2,5% на місяць, погодженої сторонами, позивачем, суду не надано, проте згідно з наданого банком розрахунку заборгованість по процентам, яка є предметом позову, виникла саме під час дії підвищених процентних ставок не погоджених з відповідачем.
Отже, суд уважає, що банком не доведено належними доказами наявність у відповідача заборгованості по процентам, яка б відповідала умовам укладеного кредитного договору, у розмірі 2440 грн 82 коп.
Із огляду на вищенаведене, відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентам у заявлених позивачем розмірах та порядку їх нарахування, а тому у його задоволенні слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю.
2. Також, суд уважає, що 25 березня 2010 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву про отримання останньою кредитних коштів, 23 квітня 2010 року Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якими остання ознайомилася та засвідчила своїм особистим підписом. У цій довідці визначена валюта кредиту, базова процентна ставка на місяць 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік (30% на рік), розмір щомісячних платежів, комісії за зняття коштів, розмір пені.
Тобто, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов`язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов`язання, тощо.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 25 березня 2010 року та виписка по рахунку ОСОБА_1 .
Із наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку випливає, що прострочене тіло кредиту утворювалось частково через те, що банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами, а, починаючи з 01 грудня 2015 року, позивач погашав відсотки за користування кредитом за рахунок тіла кредиту (4-та колонка розрахунку). На думку суду, такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Отже, банк безпідставно збільшував тіло кредиту за рахунок відсотків.
Унаслідок таких дій банку тіло кредиту безпідставно збільшувалося на суму необгрунтовано нарахованих та несплачених відповідачем відсотків за користування кредитом, не враховані в погашення боргу списані суми відсотків, однак фактично зазначені у виписці суми позичальником не витрачалися, а заборгованість по тілу кредиту не зменшувалась. Тому визначена банком заборгованість за простроченим тілом кредиту з урахуванням відсотків є необґрунтованою.
За таких обставин, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3771 грн 72 коп.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Заявлений позов задоволено на 10% і відповідно витрати по сплаті судового збору пропорційно складають 273 грн 80 коп, тобто саме такий розмір судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265, 282 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Задовольнити частково позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 березня 2010 року в розмірі 3771 (три тисячі сімсот сімдесят одну) гривню 72 (сімдесят дві) копійки, із них: 3771 (три тисячі сімсот сімдесят одна) гривня 72 (сімдесят дві) копійка заборгованість за кредитом (тілом кредиту).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 273 грн 80 коп повернення судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, буд. 1Д м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне рішення суду складено 18 вересня 2023 року.

Суддя Д. В. Бутенко