Справа № 364/685/23
Провадження № 2/364/224/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_3 )

представник за нотаріальною довіреністю: ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , № тел. НОМЕР_5 )

до Володарської районної державної нотаріальної контори ( адреса: площа Миру, 2, смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, засоби зв`язку: не зазначено)

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

05.09.2023 ОСОБА_2 звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в інтересах ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, на предмет дотримання позивачем загальних вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми звернення та повноважень на здійснення представництва інтересів особи, яка звертається до суду, суддею встановлено, що позов підписано особою, яка не має відповідних повноважень на такі дії, як того вимагає законодавство.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 7 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні законні представники ( батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом). Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Наразі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку про прийняття спадщини. Зазначена категорія справ не віднесена до малозначних спорів та не є спором, що виникають з трудових відносин.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, вважаю, що позовну заяву слід повернути за таких підстав.

Вказаний позов підписаний ОСОБА_2 , але в матеріалах справи відсутні будь які докази на ствердження її статусу, як адвоката або ж як законного представника ОСОБА_1 , який є повнолітньою особою, а матеріалів, які б вказували на його недієздатність чи обмежену правоздатність позовна заява не містить.

Таким чином, право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

А відтак вказаний позов підписаний особою, яка не має права (повноважень) на його підписання.

Відповідно до ст.185 ч.4 п.1 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

В зв`язку з чим, виходячи з вищевказаної імперативної норми, за встановлених обставин, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви особі яка не мала права її підписувати.

Відповідно до ст.185 ч.7 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. А тому позивач має право повторно звернутись з вищевказаним позовом у встановленому законом порядку.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Одночасно вважаю за можливе звернути увагу ОСОБА_2 , що в спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини нотаріус не може бути відповідачем. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування.

Таким чином, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ч.4 п.1, 258-260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути особі, які звернулася до суду - ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Л. Моргун