РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року

м. Харків

Справа № 639/2031/23

№ 2/639/1124/23

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря Семенюк А.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк (АТ КБ) «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.08.2013, у зв`язку з невиконанням з його сторони умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів. В результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 19.03.2023 існує заборгованість 94290,18 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 76211,54 грн., заборгованості за відсотками у сумі 18078,64 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2684 грн.

Ухвалою суду від 11.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно з умовами якого він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картку, шляхом підписання анкети-заяви б/н 23.08.2013 та Паспорту споживчого кредиту від 15.05.2020. (а.с. 32, 33-35)

З довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» встановлено, що за вказаним договором ОСОБА_1 надано кредитні картки, остання з яких має термін дії до лютого 2024 року. (а.с. 31)

ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшено до 75000,00 грн. (а.с. 30)

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За нормами ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватись й інші засоби зв`язку, наприклад електронний.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови.

Також доказом визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів, що підтверджується випискою за договором б/н станом за період з 23.08.2013 по 21.03.2023 (а.с. 22-29), так як згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 ЦК України)

За приписами статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Всупереч зазначеним нормам закону та умовам договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення договору та наявність заборгованості за тілом кредиту, яка згідно Розрахунку заборгованості (а.с. 10-21) становить 76211,54 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приват Банк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 76211,54 грн.

Щодо пред`явленої вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в сумі 18078,64 грн. суд зазначає наступне.

Додані до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту (а.с. 33-35), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 37-68) та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 36) передбачають стягнення процентів, неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором. (а.с. 62)

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту й овердрафту), оплати винагороди Банку. (а.с. 62)

У заяві позичальника від 23.08.2013 не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами.

Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, суд відхиляє, оскільки вони не підписані боржником.

Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи заяву від 23.08.2013, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 15.05.2020 (а.с.33-35) також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування, оскільки у вказаному документі передбачені умови кредитування для кредитних карток Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, MC World Black Edition, Visa Signature, MC World Elite, Visa Infinite, проте, з його змісту не вбачається умови якої саме кредитної картки погоджувалися сторонами.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту, які містяться в матеріалах даної справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.08.2013 шляхом підписання анкети-заяви.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 18078,64 грн.

За правилами статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зі змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 80,82 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у сумі 2169,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, cуд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.08.2013 у розмірі 76211,54 грн. (сімдесят шість тисяч двісті одинадцять) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 2169 (дві тисячі сто шістдесят дев`ять) грн. 20 коп.

В іншій частині у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , рах. НОМЕР_1 , МФО 305299, адреса місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ Єрмоленко В.Б