Справа № 468/1830/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання - Онофрійчука В.Д., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу №468/1830/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису(заінтересована особа - ОСОБА_2 ),

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника ОСОБА_2 . На обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначила, що вона разом зі своїми дочками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належить сторонам на праві приватної власності. Протягом останнього часу заявник систематично потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 , який вчиняє вдома скандали, виражається нецензурною лайкою, ображає та принижує заявника, погрожує їй фізичною розправою та зловживає алкогольними напоями. Свідками протиправних дій заінтересованої особи є діти заявниці. У зв`язку з вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства заявниця неодноразово зверталась до поліції. Заявник вважає, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства щодо неї та її дочок, а також настання тяжких наслідків для їх здоров`я є дуже високою, оскільки попередні заходи вжиті поліцією виявилися неефективними, тому просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності сторін або особистою приватною власністю потерпілої; обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалими дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 300 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Пояснила, що її батько постійно вчиняє відносно неї психологічне насильство, погрожує розправою, свідками цього постійно стають діти заявника, внаслідок чого старша дочка боїться діда, а молодша дочка внаслідок дій діда, який нацькував на неї собаку, перебувала на лікуванні.

Заінтересована особа до судового засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду була повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до приписів ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Вислухавши заявника, дослідивши наявні в справі матеріали (копію свідоцтв про народження; копію свідоцтва про право власності на житло; копію постанови Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.08.2023 року №468/1459/23; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 31.07.2023 року; копію акту оцінки потреб сім`ї від 09.08.2023 року; копію супровідного листа Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 01.08.2023 року; копію спеціальної картки обліку факту вчинення насильства в сім`ї від 29.07.2023 року; копію супровідного листа Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 03.08.2023 року; копію спеціальної картки обліку факту вчинення насильства в сім`ї від 31.07.2023 року; копію характеристики ОСОБА_2 ; виписку із медичної картки ОСОБА_4 №2078), оглянувши надані Баштанським РВП ГУНП в Миколаївській області матеріали ЄО за фактами вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та можливість видачі обмежувального припису.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є родичами першого ступеню спорідненості, а саме донькою та батьком. Заявник та заінтересована особа спільно проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Крім них у вказаному будинку проживають: дочки заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також мати заявника ОСОБА_5 .

Згідно із ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що відносно неї з боку заінтересованої особи чиниться насилля психологічного та фізичного характеру, що підтверджується матеріалами справи (копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 31.07.2023 року, матеріалами ЄО за фактами вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства). Внаслідок чого ОСОБА_2 14.08.2023 року за вчинення ряду правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством відносно заявниці був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту, але своєї поведінки не змінив.

Також відповідно до акту оцінки потреб сім`ї від 09.08.2023 року свідками протиправної поведінки заінтересованої особи є малолітні діти заявниці, що негативно впливає на їх психологічний стан, крім того малолітня ОСОБА_4 , 2021 року народження, зазнала травм від нападу собаки, що також підтверджується випискою із медичної картки ОСОБА_4 №2078. З пояснень заявниці собаку на дитину нацькував ОСОБА_2 .

При цьому, відповідно до ст. 1 «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄКПЛ.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, періодичність діянь заінтересованої особи, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника. Вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису, шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 3 місяці та покладення на нього наступних обмежень: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалими дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 300 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявлені ж заявницею обмеження щодо усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності сторін або особистою приватною власністю потерпілої, не можуть бути встановлені, оскільки, виходячи із суті вчиненого заінтересованою особою раніше домашнього насильства - подібні дії, які б могли попередити перелічені заходи, він не вчиняв та не чинив перешкод заявниці у користуванні їх спільним майном.

При цьому, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом

Судом також встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності заявнику та заінтересованій особі.

При цьому, відповідно до постанови Верховного Суду від 28.04.2020 року по справі №754/11171/19 тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на проживання за встановленою адресою та спілкування з заявником.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1-350-8 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису(заінтересована особа - ОСОБА_2 ) - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалими дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити наближатися на відстань меншу ніж 300 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий).

Повне судове рішення складене 01.09.2023 року.

суддя: