ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м.Суми

Справа №591/4239/23

Номер провадження 22-ц/816/1191/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цимбала Бориса Петровича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «СУМБУД»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 червня 2023 року у складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СУМБУД» про зобов`язання передати у власність нежитлове приміщення,

в с т а н о в и в :

30 травня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Цимбала Б.П., звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов`язати ПрАТ «СУМБУД» передати у власність ОСОБА_1 нежитлове приміщення №87-а, загальною площею 106,6 кв.м, в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 .

Крім того, того ж дня, представником позивача було подано заяву про забезпечення цього позову, в якій посилаючись на те, що відповідачем вчиняються дії щодо продажу нежитлового приміщення, що є предметом цього спору, просить вжити заходи забезпечення позову у виді заборони ПрАТ «СУМБУД» вчиняти будь-які дії щодо відчуження нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , а також у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного нежитлового приміщення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 червня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Цимбала Б.П. про забезпечення позову задоволено.

У порядку забезпечення позову заборонено ПрАТ «СУМБУД» вчиняти будь-які дії щодо відчуження нежитлового приміщення (майнових прав на нежитлове приміщення) №87-а у багатоповерховому будинку АДРЕСА_1 .

У порядку забезпечення позову заборонено ПрАТ «СУМБУД» вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення (майнових прав на нежитлове приміщення) №87-а у багатоповерховому будинку АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПрАТ «СУМБУД» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невмотивованість та необґрунтованість, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_1 своєчасне не виконала грошові зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав від 25 листопада 2020 року за №32, у зв`язку з чим ПрАТ «СУМБУД» на підставі п. 6.2 цього договору повідомив позивача про одностороннє розірвання договору. Звертає увагу суду на те, що в ухвалі суду відсутнє посилання на докази, якими підтверджується, що спірне нежитлове приміщення, існує як окремий об`єкт та знаходиться у власності ПАТ «СУМБУД».

Представником відповідача адвокатом Цимбалом Б.П. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на те, що позивачем заявлено вимогу про право на спірне нежитлове приміщення, яке у позивача виникло на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 21 лютого 2020 року №28, а не на підставі договору від 25 листопада 2020 року за №32. Зазначає, що відповідач не спростовує факт набуття ОСОБА_1 права на нежитлове приміщення, майнові права на яке було придбано за договором №28 від 21 лютого 2020 року. Просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості наведених у ній доводів, оскільки вбачається достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробить неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до преамбули постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу нежитлового приміщення №87-2, загальною площею 106,6 кв.м, в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 , що за ствердженням позивача було набуте нею за договором про відступлення права вимоги №15 від 25 листопада 2020 року та за договором купівлі-продажу майнових прав №28 від 21 лютого 2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушує свої зобов`язання та відмовляється передати у власність позивачу спірне нежитлове приміщення.

Беручи до уваги характер спору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою запобігання негативних наслідків у вигляді можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду у майбутньому.

На переконання колегії суддів, заборона відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного нежитлового приміщення та вчиняти реєстраційні дії стосовно спірного майна, є співмірними заходами забезпечення позову у відношенні із заявленими позовними вимогами.

Посилання відповідача на одностороннє розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №32 від 25 листопада 2020 року є безпідставним, адже спір виник щодо нежитлового приміщення, майнові права на які були набуті за договором про відступлення права вимоги №15 від 25 листопада 2020 року та за договором купівлі-продажу майнових прав №28 від 21 лютого 2020 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «СУМБУД» залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 12 вересня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов