Справа № 183/2573/23
№ 2/183/2256/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Максимової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд

в с т а н о в и в :

01 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі зміною його сімейного стану, починаючи з дня подачі цього позову.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за рішенням суду від 06 листопада 2019 року на користь ОСОБА_2 з нього стягуються аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 22 жовтня 2019 року до повноліття дитини.

07 квітня 2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , від шлюбних стосунків з якою народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду від 02 червня 2020 року на користь ОСОБА_4 з нього стягуються аліменти на утримання їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 15 травня 2020 року до повноліття дитини

У зв`язку з тим, що його сімейний стан змінився, тепер на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, просить змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши розмір з 1/4 частині з усіх видів заробітку на 1/6 частину.

Відповідачем поданий відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Позивач просить зменшити розмір аліментів, починаючи з дня подачі позову. що суперечить вимогам ст.ст. 181, 192 СК України. Більше тогог. Зміна сімейного стану не є безумовною причиною для зміни розміру аліментів, про що вказують відповідне рішення ВС, а саме постанова ВС від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19. Крім того, позивачем не доведено, що окрім спільної дитини ОСОБА_6 , він також утримує сина ОСОБА_7 . Вважає, що зміна у позивача сімейного стану не може слугувати причиною для зміни розміру аліментів як самостійна підстава, тому як ним не додано доказів погіршення матеріального стану. А тому у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач у своїй заяві просить розглянути справу за його відсутності, позов просить задовольнити з підстав, визначених у ньому.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Представником відповідача в черговий раз надіслано заяву про відкладення розгляду справи. До заяви доказів поважності причин неявки суду не надано.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, що беруть участь у справі. фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши підстави позову, відзиву, докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Згідно судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 листопада 2019 року у справі № 428/12008/19 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 22 жовтня 2019 року до повноліття дитини (а.с. 5-10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_5 .

Згідно судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 червня 2020 року у справі № 428/4031/20 з позивача на користь матері дитини стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 15 травня 2020 року до повноліття дитини (а.с. 12, 15-16).

07 квітня 2022 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_8 (а.с. 11).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний, оскільки народилася син від іншого шлюбу з ОСОБА_8 .

Отже, у нього на утриманні перебувають двоє дітей.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що сімейне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим змінилося і матеріальне становище, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат, про що він зазначає в позові. А саме те, що починаючи з 19 березня 2020 року він має ще другу дитину на утриманні, а з 15 травня 2020 року сплачує аліменти на дітей за наказами, що у сукупності складає 1/2 частку від усіх видів його заробітку.

Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вищезазначене свідчить про те, що у даній справі встановлено наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану, що повністю відповідає правовим висновкам викладеним у постанові Верховного Суду у справі № 727/1599/22 від 14 грудня 2022 року.

Щодо зменшення розміру аліментів, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ним доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/6 частки від його доходів. Відтак, суд, враховуючи інтереси двох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає, що вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів ОСОБА_5 до 1/6 частки його доходів.

Посилання представника відповідача щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зводяться до незгоди заявника що зміна сімейного стану може слугувати самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того суд звертає увагу на те, що у зазначеній справі та справі, яка є предметом розгляду, встановлено різні фактичні обставини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Щодо часу, з якого підлягають зменшенню розмір аліментів, то відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зазначені норми не стосуються вимог за ст. 192 СК України зміни розміру аліментів. А тому в цій частині вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що інші доводи сторони відповідача щодо розгляду даної справи суттєвими не являються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Розмір аліментів, визначений судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі № 428/12008/19 від 06 листопада 2019 року, змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_9 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя І.Г.Дубовенко