Справа № 686/8112/14-ц
Провадження № 6/686/414/23
УХВАЛА

25 серпня 2023 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого документу, поновлення строку для його виконання та заміну стягувача у виконавчому листі,-

встановив:

25 липня 2023 року ТОВ «Брайт інвестмент» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків для його виконання, яку обґрунтовує тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду 29 травня 2014 року вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 152/МК/2008-980 в сумі 134 158.66 грн. та судові витрати 1 341,59 грн..

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року, укладеного ПАТ КБ «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги за цим кредитним договором від 05 липня 2007 року, за яким відбулася передача новому кредитору права вимоги до боржників.

В свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за договором від 18.12.2020 відступило право вимоги за цим кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» згідно договору GL48N718070_blank_04 з усіма додатками до нього ( в т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами) відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно інформації від 29.06.2023 року за вих. № 57688/25.24-35, яка надана Другим відділом державної виконавчої служби в м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стало відомо, що у відділі перебувало виконавче провадження № 47290112 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 . на користь ПАТ КБ «Надра» борг у сумі 134 158.66 грн.

13.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», котру разом з виконавчим листом направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра».

Отже, з відповіді ДВС вбачається, що оригінал виконавчого документа направлено неналежному стягувачу, позаяк постановою Правління Національного банку України від 04.06.2015 року № 536 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Cічових Стрільців, 17, однак зазначений документ на адресу Фонду так і не надійшов.

Згідно висновків, викладених у постановах Верховного Суду належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до інформації наданої Другим відділом ДВС та згідно інформації автоматизованої системи виконавчих проваджень жодного відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого, виданого 03.04.2015 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в органах Державної виконавчої служби, приватних виконавців на теперішній час на виконанні не перебуває.

Таким чином, оригінал виконавчого листа є втраченим і слід видати його дублікат.

Строк пред`явлення для виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 03.04.2015 року пропущений стягувачем з причин, які не залежали від його волі, так як ДВС оригінал виконавчого документа направлено за невірною адресою. Просить замінити сторону виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновити строк для його виконання.

Представник заявника ТОВ «Брайт інвестмент» подав клопотання в якому просить розгляд поданої заяви проводити без участі повноважного представника, вимоги заяви підтримав.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду заяв у передбаченому законом порядку. Подала заперечення на заяву, вважає її необгрунтованою з наступних підстав.

У поданих запереченнях посилається на те, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку призведе до того, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість збільшити цей строк, що буде порушувати права боржника, і виключає можливість задоволення такої заяви.

З 18.12.2020 заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» не використав надані йому законом права і не набув статусу стягувача у згаданому виконавчому провадженні.

Відповідно до положень п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України суд може видати дублікат виконавчого листа. якщо стягувач, державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Таких доказів заявником суду не надано, тому просить у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши доводи представника заявника, викладені у поданій заяві, перевіривши матеріали поданої заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду 29 травня 2014 року вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задоволено та стягнуто ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 152/МК/ 2008-980 від 05 липня 2007 року у розмірі 134 158.66 грн. та судові витрати в сумі 1 341,59 грн.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року, укладеного ПАТ КБ «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги за кредитним договором № 152/МК/2008-980 від 05 липня 2007 року, за яким відбулася передача новому кредитору права вимоги до боржників.

В свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за договором від 18.12.2020 відступило право вимоги за цим кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» згідно договору GL48N718070_blank_04 з усіма додатками до нього ( в т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами) відносно боржників, в т.ч. і до ОСОБА_1

24 липня 2023 року заявник товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з заявою про заміну первісного стягувача ПАТ КБ «Надра» у справі № 686/8112/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у виконавчих провадженнях з виконання означеного рішення суду його правонаступником.

Первісному стягувачу ПАТ КБ «Надра» було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 29.05.2014 року, котрий в даний час на виконанні не перебуває, що підтверджується повідомленням Другого відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з якого убачається, що виконавче провадження № 47290112 від 20.04.2015 року з виконання виконавчого листа №686/8112/14 від 03.04.2015, виданого Хмельницьким міськрайонний судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 135 500, 25 грн.

13.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим листом направлено стягувачу ПАТ КБ «Надра» м. Київ, вул. Січових Стрільців, (Артема), 15.

Виконавче провадження № 47290112 знищено за терміном зберігання.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року, укладеного ПАТ КБ «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», первісний кредитор відступив право вимоги за кредитним договором року, за яким відбулася передача новому кредитору права вимоги до боржників, в т.ч. і до ОСОБА_1 .

В свою чергу ТОВ «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги за цим кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» згідно договору GL48N718070_blank_04 від 18.12.2020 року з усіма додатками до нього ( в т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами) щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховний Суд від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від: 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), 13 травня 2022 року у справі № 1005/7135/2012 (провадження № 61-18577св21) тощо.

У той же час, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Встановлено, що на виконанні у Другому відділі ДВС у м. Хмельницькому і з 03.04.2015 по 24.09.2017 перебувало на виконанні виконавче провадження №51630543 щодо примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №2-3616/11 від 12.09.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №13/06/2006/840-К/45 від 05.07.2007 в розмірі 134 158,66 грн. щодо боржника ОСОБА_1

13 вересня 2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яку направлено на адресу стягувача ПАТ «КБ «НАДРА», а саме: м. Київ, вул. Артема, 15.

Повторно виконавчий документ на примусове виконання до відділу не пред`являвся.

На час ухвалення рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 29 травня 2014 року діяв Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Як вбачається із матеріалів справи, 13.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа щодо ОСОБА_1 стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»), таким чином строк пред`явлення до виконання виконавчого документа після його повернення - до 13.09.2021. З заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявник звернувся 24.07.2023 року, тобто поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання три роки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні питання про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч.ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що процесуальним правонаступництвом є заміна сторони у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права чи обов`язку в матеріальних правовідносинах. Процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу й у будь-якому виді провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження або сторони у виконавчому листі є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За своєю правовою суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення, в тому числі й до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом із тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 лютого 2022 року (справа №2-7763/10).

З матеріалів справи вбачається, що за договором про відступлення прав вимоги від 13.06.2006 року GL48N718070_blank_04 набуло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором «Автопакет» № 29/04/2008/840-К/1422 від 29 квітня 2008 року.

Встановивши цю обставину, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Брайт інвестмент» є правонаступником ПАТ «КБ «Надра» у матеріальних правовідносинах, у зв`язку з чим ТОВ «Брайт Інвестмент» могло бути залучене як новий стягувач у виконавчому провадженні або у виконавчому листі.

Водночас, судом установлено, що на час звернення ТОВ «Брайт Інвестмент» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за №686/8112/14-ц від 15.09.2011 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості повернутий стягувану постановою від 13.09.2018 у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, внаслідок чого виконавче провадження з виконання цих виконавчих документів (№47290112) завершено 13.09.2018 року, що підтверджується листом Другого відділу ДВС м. Хмельницький.

Виконавчий документ повернутий стягувану. Заявник подав заяву про заміну стягувача у виконавчому листі 24.07.2023 року після спливу строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, а підстави для поновлення цього строку відсутні.

Факт звернення виконавчих листів до примусового виконання заявником не заперечується та підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень Другим відділом ДВС м. Хмельницький було відкрито виконавче провадження, станом на 18.09.2018 року виконавче провадження завершене, що підтверджує факт відсутності на виконанні виконавчих листів.

З часу видачі виконавчих листів пройшло вісім років щодо виявлення відсутності оригіналів виконавчих документів в матеріалах справ.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що заявник з часу укладення договору про відступлення прав вимоги не цікавився ходом виконання рішення суду та пропустив строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виходячи з наведеного, трирічний строк виконання вказаного рішення суду сплинув, а досліджуючи подану заяву ТОВ «Брайт інвестмент» жодних поважних причин його пропуску заявник не навів, а суд відповідно таких не встановив.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Положеннями ч.1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання може бути поновлений лише за умови пропуску такого строку з поважних причин. При цьому, один лише факт втрати виконавчого листа сам по собі не може вважатися безумовною підставою для поновлення такого строку.

Відповідно до підпункту 17. 4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом указаних норм права дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено, а також за умови, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплинув.

Натомість, матеріали справи не містять даних про те, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущено заявником з поважних причин та таких подана заява не містить.

За таких умов суд вважає, що заявник достеменно володіючи інформацією про факт невиконання боржником рішення суду, з 18.12.2020 року не вчиняв дій щодо його поновлення протягом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відтак такий строк пропустив не з поважних причин, що в свою чергу виключає наявність підстав для задоволення заяви.

При вирішенні даного питання суд зауважує на те, що безпідставне поновлення судом строку пред`явлення виконавчих листів до виконання в даному випадку є порушенням права на справедливий суд та принцип юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним, і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично. В даному випадку доказів наявності передбачених законом підстав для вчинення такої процесуальної дії представлено не було, що в свою чергу виключає можливість задоволення заяви.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію заявником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав, а суд таких не встановив.

Оскільки суд не вбачає підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то відсутні і підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Брайт інвестмент» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 512, 442, 352, п. 17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в ред. 2017 року), суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви про заміну сторони стягувача правонаступником, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 25.08. 2023 року.

Суддя: