ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів: Абрамова П.С., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із вказаною скарго, у якій прохав: визнати незаконною бездіяльність Салітвського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 . Зобов`язати Салтівський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , яке складається з квартири АДРЕСА_1 . (а.с.1-6)

Скаргу обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №46812847 з виконання виконавчого листа №643/427/15 виданого 02.03.2015 Московським районним судом м.Харкова про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2014 року і до повноліття дитини.

27.03.2015 у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, державним виконавцем на підставі ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення виконання рішення було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження № 46812847.

Вказував, що 12 серпня 2022 року він направив на ім`я в.о. начальника Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Романінця Романа Вікторовича заяву про зняття арешту з його майна. Натомість він отримав відмову, адже відповідно до відомостей Салтівського ДВС у нього була заборгованість по аліментам у сумі 25 997 гривень 50 копійок.

16 вересня 2022 року заборгованість у сумі 25 997 гривень 50 копійок була погашена і він повторно звернувся до Салтівського ДВС з метою зняття арешту. Однак йому також було відмовлено у знятті арешту.

Вказував, що наявність арешту квартири АДРЕСА_1 обмежує його права, оскільки він може вільно розпоряджатись цим майном. Звертає увагу, що він офіційно працевлаштований, боргів перед Салтівським ДВС не має, намагається вчасно сплачувати аліменти, тому вважає, що підстав для накладання арешту немає.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2023 року у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що за боржником не зареєстровано іншого майна, окрім вказаної квартири та відсутні відомості про офіційне місце працевлаштування, тому відсутні передбачені законом підстави для зняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, оскільки неможливо забезпечити виконання рішення зі сплати аліментів в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , прохав ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що його представник надав довідку з місця його роботи, яка свідчить про його офіційне працевлаштування.

Вказував, що суд не звернув увагу, що Салтівський відділ державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не надав всі матеріали виконавчого провадження, не дослідив всю ситуацію щодо арешту, а виніс рішення на підставі викладеної у відзиві інформації.

Зазначав, що суд першої інстанції не витребував у Салтівського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомлення від ДФС України про відсутність джерел доходів нього.

Вважає, що погашення боржником заборгованості із сплати періодичних платежів відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника. Тому посилання державного виконавця на відсутність підстав для зняття арешту в даному випадку не ґрунтується на законі та встановлених обставинах.

Від Салтівського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на апеляційну скаргу, який обгрунтовано тим, що Станом на 09.06.2023 заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.05.2019 по 31.05.2023 відсутня.

Відсутність заборгованості по сплаті аліментів не є безумовною підставою для зняття арешту, оскільки стягнення аліментів належать до періодичних платежів і має триваючий характер (до досягнення дитиною вісімнадцяти років).

Вказував, що до відділу надійшло повідомлення від ТОВ «УКРАТОМЕНЕРГОПРОЕКТ» про те, що ОСОБА_1 звільнений 15.05.2023 р. згідно статті 40 Кодексу законів про працю України «Розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» п.1 зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Прохав залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02.03.2015 рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі №643/427/15 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2014 і до повноліття дитини.

10.03.2015 державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Самойловою К.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46812847 (а.с.63 зворот).

26.03.2015 до державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ надійшла заява стягувача, в якій ОСОБА_2 просила накласти арешт на все майно, що належить боржнику. Боржником аліменти сплачуються не в повному обсязі, через що виникла заборгованість зі сплати аліментів.

27.03.2015 у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ на підставі ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» з метою забезпечення виконання рішення винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження №46812847.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження від 27.03.2015 №9207139 реєстратором: Плугатирьов Павло Вікторович, Харківське міське управління юстиції, Харківська обл. Підстава обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46812847, виданий 27.03.2015, видавник: Московський ВДВС ХМУЮ державний виконавець Самойлова К.Г. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 . Об`єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 (а.с.9-11, 60, 61).

При винесенні постанови від 27.03.2015 державним виконавцем було враховано, що рішення суду не виконується, у боржника ОСОБА_1 є заборгованість у виконавчому провадженню.

Наказом №2993/5 від 19.07.2022 Міністерства юстиції України перейменовано Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на Салтівський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.62, 63).

22.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із проханням зняти арешт з його майна, а саме квартири квартира АДРЕСА_1 (а.с.57, 57).

Листом за вих./№65891 від 06.09.2022 державного виконавця Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Науменко Р.М. повідомлено про заборгованість зі сплати аліментів, згідно розрахунку державного виконавця від 06.09.2022 за наявними матеріалами у виконавчому провадженні №46812847, станом на 06.09.2022 заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.05.2019 по 31.08.2022 складала 25997,50 грн. (а.с.14-17).

16.09.2022 боржником ОСОБА_1 була погашена заборгованість, що підтверджується квитанцією АТ «УКРСІББАНК» від 16.09.2022 (а.с.62).

27.09.2022 до Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла заява ОСОБА_1 вх./№12248, в якій боржник зазначив, що « 22 серпня 2022 року він звернувся до Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням зняти арешт з майна, проте листом від 06.09.2022 дізнався про наявність заборгованості по аліментам в розмірі 25997, 50 грн. (а.с.58, 59).

Листом за вих./№70548 від 24.10.2022 державного виконавця Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Науменко Р.М. направлено відповідь та розрахунок державного виконавця від 24.10.2022, згідно якого станом на 24.10.2022 заборгованість зі сплати аліментів за період : з 01.05.2019 по 24.10.2022 відсутня (а.с.55, 56).

Із розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти регулярно не сплачувались в повному розмірі відповідної суми за кожен місяць за період з 01.05.2019 по 24.10.2022, у зв`язку з чим і виникла попередня заборгованість.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що за боржником не зареєстровано іншого майна, окрім №157 у житловому будинку АДРЕСА_2 та відсутні відомості про офіційне місце працевлаштування, відсутні передбачені законом підстави для зняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 , оскільки неможливо забезпечити виконання рішення зі сплати аліментів в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що постанова від 27.03.2015 державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ у виконавчому провадженні №46812847 про арешт майна боржника є законною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення аліментів належить до періодичних платежів і провадиться із заробітної плати чи інших доходів боржника. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження»: заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до положень ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відсутність заборгованості зі сплати аліментів не є безумовною підставою для зняття арешту, оскільки стягнення аліментів належать до періодичних платежів і має триваючий характер (до досягнення дитиною вісімнадцяти років).

Згідно з ч.5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч.4 ст.59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частинами четвертою, п`ятою ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є в тому числі, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Із аналізу наведеної норми ЗУ «Про виконавче провадження» слідує, що підставою для зняття державним виконавцем раніше накладеного арешту на майно боржника є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

За змістом цієї норми таке забезпечення виконання рішення, яким передбачено стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів, має бути реальним, а не декларативним.

Виходячи з принципу та презумпції обов`язковості для виконання судових рішень, що набрали законної сили (ч.1 ст.18 ЦПК України), саме на боржнику лежить тягар доведеності того, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Посилання апелянта на те, що погашення боржником заборгованості із сплати періодичних платежів відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника, колегія суддів відхиляє.

Слід зазначити, що відсутність заборгованості по сплаті аліментів не є безумовною підставою для зняття арешту, оскільки стягнення аліментів належать до періодичних платежів і має триваючий характер (до досягнення дитиною вісімнадцяти років).

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права, висновків суду не спростовують, на правильність постановленого рішення не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.

Колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 серпня 2023 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді П.С. Абрамов

В.П. Пікуль