Провадження №: 2/755/5900/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"06" вересня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

23.08.2023 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, яка 29.08.2023 передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

04.09.2023 суддею було отримано відповідь на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24.05.2021 у розмірі 66969,96 грн. станом на 28.05.2023 та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, доходжу наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав 13.08.2018 анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору, після чого за допомогою ОТП було підписано заяву № б/н від 24.05.2021. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг.

Проте, з наведених до суду обґрунтувань у позовній заяві, суд позбавлений можливості визначити такий спосіб підписання заяви як «за допомогою ОТП», при цьому позивачем не наведено пояснень щодо тлумачення підпису в цій частині, та чим такий підпис передбачений, яким чином його можна ідентифікувати та перевірити, що підлягає уточненню позивачем.

За нормою ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, долучені до позову заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг та Паспорт споживчого кредиту не містять підписів відповідача, що підлягає усуненню позивачем.

Докази, що подаються учасниками у справі повинні відповідати ознакам, визначеним ст. 77-80 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, 01.09.2021 почав діяти Національний стандарт України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», затверджений наказом ДП «УкрНДНЦ» від 01.07.2020 № 144.

Убачається, що додані до позовної заяви письмові докази, крім правовстановлюючих документів банку, засвідчені з порушенням положень, передбачених Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», не у повному обсязі та не у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України. Так, надані банком: розрахунки кредитної заборгованості боржника, заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, паспорт споживчого кредиту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Протоколу № 35 засідання Правління від 20.8.2019, блок 7 - не містять підписів представника банку, без зазначення дати такого засвідчення та особи, яка його засвідчила, а також відсутні печатки банку, тому такі документи не можуть бути належними доказами на підтвердження позовних вимог. Крім того, надані Банком копії паспорту позичальника не засвідчені належним чином, що позбавляє суд пересвідчитися у їх відповідності до оригіналу.

Таким чином, надані банком докази на підтвердження позовних вимог, які перераховані судом вище, не засвідчені позивачем у відповідності до норм чинного законодавства та правил оформлення організаційно-розпорядчої діяльності.

За вказаних судом обставин, позивач має надати перераховані судом вище документи із датою засвідчення документу та особи, яка його засвідчила, а також скріплені печаткою банку. Крім того, позивачу слід подати засвідчити докази, долучені до позовної заяви, дотримуючись приписів ст. 95 ЦПК України та Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», затвердженого наказом ДП «УкрНДНЦ» від 01.07.2020 № 144.

Судом встановлено, що долучені до матеріалів позовної заяви докази на обґрунтування позовних вимог викладені іноземною мовою, що підлягає усуненню позивачем, з посиланням на наступне.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, з наведеного випливає, що суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини у справі у тому разі, якщо докази подані до суду іноземною мовою без відповідного їх перекладу на мову, що зрозуміла для суду.

Згідно зі ст. 9 ЦПК України та ч. 1ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

За ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини 3 статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року №2р-2018 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03 липня 2012 року №5029-VI, зі змінами, визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення.

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації того), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята ст. 10 Конституції України)

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані судові документи повинні бути викладені державною мовою. Правова позиція викладена у ухвалі Верховного суду України від 31 березня 2020 року у справі №636/398/19, провадження №61-5685ск20; від 19 березня 2020 року у справі № 629/5741/19, провадження №61-5019ск20; від 02 березня 2020 року у справі №623/4072/19, провадження №61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року у справі №638/6372/19, провадження №61-2956ск20.

До позовної заяви в якості доказу додано: «Анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке», що викладені іноземною мовою, що унеможливлює дослідження їх змісту під час розгляду справи судом, а також при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, з огляду на неможливість визначення притаманності поданих доказів іноземною мовою поданій позовній заяві та заявленому до вирішення предмету позову.

У частині перекладу поданих до суду документів іноземною мовою, суд звертає увагу позивача на те, що судом не висуваються вимоги до складення чи оформлення документів Банком у той чи інший час, поряд із тим, суд зазначає позивачу про те, що подані до суду документи у якості доказів мають бути належними, достовірними та достатніми. Подаючи до суду документи без перекладу на мову, зрозумілу для суду, суд позбавлений можливості дослідити їх зміст під час судового розгляду, оскільки мовою судочинства є українська, відтак пересвідчитися у належності такого доказу до правової природи позову. Крім того, пересвідчитися у приналежності поданих доказів до позовної заяви, з огляду на неможливість встановлення їх змісту при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

З огляду на зазначене, позивачем має бути поданий переклад на державну (українську) мову вищезазначеного доказу, відповідно до кількості учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: