31 серпня 2023 року м.Суми
Справа №577/1809/20
Номер провадження 22-з/816/70/23
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.
розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Белінським Віктором Анатолійовичем, про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Постановою Сумського апеляційного суду від 15 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Белінським В.А., задоволено.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3153 грн 00 коп. за апеляційний перегляд рішення суду.

16 червня 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Белінським В.А. подано клопотання про ухвалення у справі додаткового рішення, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22500 грн 00 коп. та витрати, пов`язані з доставкою поштової кореспонденції в сумі 194 грн 40 коп.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Як передбачено частинами 2 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Белінським В.А. апеляційній скарзі зазначено, що попередній (орієнтований) розмір судових витрат складатиме 15653 грн 00 коп., з яких 3153 грн 00 коп. за сплату судового збору, 12000 грн 00 коп. витрати на правову допомогу та 500 грн витрати на відправку кореспонденції.

Представником відповідача, на підтвердження розміру понесених відповідачем судових витрат, було надано суду:

- договір про надання правової (правничої) допомоги від 25 січня 2023 року, укладений між адвокатом Белінським В.А. та ОСОБА_1, відповідно до якого вартість, порядок та строки оплати правової допомоги, що надається (гонорар адвоката), визначається у актах виконаних робіт, за обсягом виконаної роботи та понесених витрат, які є невід`ємною частиною договору (а.с. 162-163);

- протокол погодження договірної ціни, що є додатком №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 25 січня 2023 року, яким сторони погодили, ціни за надані адвокатом правничу допомогу від 08 квітня 2021 року та включено гонорар успіху, який становить 9000 грн (т. 1, а.с. 128-129, 146-147);

- додаткову угоду до договору від 25 січня 2023 року, відповідно до якої сторони погодили, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової (правничої) допомоги від 25 січня 2023 року щодо захисту інтересів клієнта у Сумському апеляційному суду становить 12000 грн 00 коп. (а.с. 164);

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 25 січня 2023 року, складений між ОСОБА_1 та адвокатом Белінським В.А., за яким адвокатом було надано наступний обсяг послуг: консультація - 1 год.; проведення аналізу судової практики - 1 год.; написання та подання до Конотопського міськрайонного суду заяви про ознайомлення зі справою - 0,5 год.; написання та подання до Сумського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення суду - 5 год.; написання та подання до апеляційного суду заяви про розподіл судових витрат - 1 год.; написання та подання до апеляційного суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника - 0,5 год; написання та подання до апеляційного суду клопотання про долучення доказів у справі - 2 год.; написання та подання до апеляційного суду заяви про винесення додаткового рішення у справі - 2 год. Вартість наданих послуг складала 13500 грн 00 коп. (а.с. 165);

- фіскальні чеки від 25 січня 2023 року, від 14 березня 2023 року та від 24 квітня 223 року на загальну суму 194 грн 40 коп. (а.с. 165-167).

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами колегія суддів, звертає увагу на те, що розмір витрат, що просить стягнути відповідач на свою користь значно перевищує зазначений в апеляційній скарзі попередній (орієнтований) розмір судових витрат. Сторона відповідача не доводить, що вони не могли передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором від 25 січня 2023 року, загальна вартість виконаних адвокатом робіт становить 13500 грн 00 коп.

Проте, представником відповідача до розміру витрат на професійну правничу допомогу, які просить стягнути з позивача на користь відповідачем включено гонорар успіху, що становить 9000 грн 00 коп., який не підлягає розподілу між сторонами.

Так, Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з позивача, погоджений сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги від 25 січня 2023 року гонорар успіху.

Зважаючи на задоволення доводів апеляційної скарги та відсутність клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат, що підлягає розподілу між сторонами, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 13500 грн 00 коп. понесених ним за апеляційне оскарження рішення суду витрат на професійну правничу допомогу. Також, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги представника відповідача про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на відправлення поштової кореспонденції на загальну суму 194 грн 40 коп.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 13500 гривень 00 копійок, понесених витрат на професійну правничу допомогу та 194 гривні 40 копійок судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова