Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/422/23

19 вересня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною інвентаризаційною вартістю домоволодіння 95937 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, натомість надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 вона визнає повністю, а також просила провести розгляд даної справи у її відсутність.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Заліщики, Тернопільської області. Його батьками є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача - ОСОБА_3 , помер, що стверджується копія свідоцтва про смерть останнього, яка долучена до справи (а.с.7).

Як з`ясовано судом, батьки позивача ще за життя спадкодавця - ОСОБА_3 , а саме 22.08.1996 року розлучилися, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.08.1996 року (а.с.8).

Після смерті останнього відкрилася спадщина на майно, яке на даний час бажає успадкувати позивач.

Як перевірено судом, крім ОСОБА_1 , інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті останнього, а саме домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 немає, і ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем її відкриття, не звертався.

Судом встановлено, що позивач своєчасно впродовж шести місяців після смерті батька ОСОБА_3 подав заяву до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кулініч Н.Р., про прийняття зазначеної спадщини, за місцем її знаходження.

Проте, 01.12.2022 року ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність документів, які б підтверджували належність вищевказаного житлового будинку померлому ОСОБА_3 , про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кулініч Н.Р. від 01.12.2022 року за №02-31/59, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.10).

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України, ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті свого батька в порядку спадкування за законом, однак в зв`язку з відсутністю документів про первинну реєстрацію домоволодіння на ім`я спадкодавця позивач не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно та змушений звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 / з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

З метою узаконення, вказаного домоволодіння, за заявою позивача ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» проведено обмір та викладено характеристику будівель, про що свідчить технічний паспорт від 08.04.2022 року (19-21).

Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 08.04.2022 року за №105, реєстрація права власності на зазначене домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась, інвентаризаційна вартість даного домоволодіння становить 95937 грн. 00 коп. (а.с.18).

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, за господарством померлого ОСОБА_3 згідно погосподарських книг обліковується земельна ділянка, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка у приватну власність не передавалася. Вказана обставина стверджується довідкою УНАП за №2-18/76 від 07.04.2022 року (а.с.16).

Суд констатує, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, оскільки інші спадкоємці на вказане спадкове домоволодіння відсутні, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.319, 321, 328, 392, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованим: АДРЕСА_2 , право власності на спадкове майно - домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку «А», загальною площею 58,8 м.кв., житловою площею 35,1 м.кв., господарських будівель та споруд, а саме: воріт «№1», площею 5,6 м.кв., огорожі «№2», площею 65,2 м.кв., колодязя питного « №3», площею 18,0 м.п., загальною інвентаризаційною вартістю домоволодіння 95937 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 29.09.2023 року.