Справа № 175/1699/23
Провадження № 2-з/175/42/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Валентина Івановича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах позивача із позовом до відповідача в якому, згідно уточнень позову, просить стягнути матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у сумі 320 674 грн. 56 коп., та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

09 червня 2023 року Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якому просив суд накласти арешт на майно ОСОБА_2 , а саме: на дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна: 12983631.

В ухвалі від 21 червня 2023 року суд зазначив, що позивачем не підтверджено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно відповідача відмовлено.

Крім того, накладення арешту на майно передбачає неможливість його використання за призначенням, а накладення арешту на житловий будинок може призвести до порушення права відповідача на житло, що є недопустимим.

Суд, ухвалою від 21 червня 2023 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовив.

23 серпня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 подав нову заяву про забезпечення позову.

Обґрунтуванням необхідності накласти арешт на майно ОСОБА_2 в цій заяві є те, що в період з 09.06.2023 року по день подання заяви, ОСОБА_2 було відчужено майже все своє майно, крім 4/25 частки комплексу бази відпочинку площею 1489 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Підтвердженням цього додаються копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна, 4/25 частки комплексу бази відпочинку площею 1489 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 має загальну вартість 493 290,00 грн.

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову від 23 серпня 2023 року приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729 цс 19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Дослідивши заяву про забезпечення позову від 23.08.2023 року, встановлено, що позивач обґрунтовує свою заяву про забезпечення позову тим, що ним заявлено вимоги майнового характеру про стягнення коштів завдану внаслідок ДТП у сумі 340 674 грн. 56 коп. та невжиття заходів забезпечення позову приведе до утруднення у виконанні ймовірного рішення суду.

Суд вважає, що застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на 4/25 частки комплексу, бази відпочинку площею 1489 м2 за адресою: АДРЕСА_2 , що належать відповідачу, не завдасть йому збитків, у зв?язку з чим відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Крім того, в разі нагальної необхідності відчуження майна, про арешт якого в порядку забезпечення позову подається ця заява, відповідач, в силу приписів ст. 156 ЦПК України вправі клопотати перед судом про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, враховуючи те, що все інше нерухоме майно, належне відповідачу ним вже відчужено, чи про скасування вжитого судом заходу забезпечення позову у зв`язку із внесенням на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму. Строк розгляду таких клопотань - не пізніше наступного дня після надходження до суду.

Тобто, накладення арешту на 4/25 частки комплексу, бази відпочинку площею 1489 М2 за адресою: АДРЕСА_2 , що належать відповідачу, не завдасть йому збитків, та не створить інших значних, пов?язаних з арештом цього майна, незручностей.

Пунктом п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що представником позивача наведено достатньо доказів в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, тому вважає за необхідне з метою забезпечення позовних вимог задовольнити клопотання позивача, заборонивши вчиняти дії з відчуження майна відповідача, вважаючи такий вид запобіжного заходу обґрунтованим та достатнім для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленко Валентина Івановича про забезпечення позову від 23 серпня 2023 року задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: 4/25 частки комплексу бази відпочинку площею 1489 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя О.М.Бойко