ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 204/10037/23

Номер провадження 22-ц/803/7367/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2023 року головуючого судді Черкеза Д.Л. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - ТОВ «Краснолиманське»), в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 200 000 грн та сплачений судовий збір.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., просить скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права, зокрема зазначаючи, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що позивачем не надано доказів надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення, оскільки позов подано через систему «Електронний суд», а копія позовної заяви із додатками була сформована, направлена та доставлена до особистого кабінету відповідача, про що є відповідна електронна квитанція.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала визначена у п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до ухвали суду від 06 липня 2023 року, у встановлений судом строк, не усунув зазначені в ухвалі недоліки, а саме, не надав суду докази надсилання позивачем на адресу відповідача копії позовної заяви та копій всіх доданих до неї документів листом з описом вкладення, як то передбачено ч. 1 ст. 177 ЦПК України, тому, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно з частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи встановлено, що у липні 2023 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» подав до суду позовну заяву в електронній формі. З додатків до позовної заяви вбачається, що позивачем надано квитанцію № 176347 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, а саме, ТОВ «Краснолиманське», з якої вбачається надіслання відповідачу позовної заяви з додатками (а.с. 11).

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 06 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме, надання суду доказів надсилання позивачем на адресу відповідача копії позовної заяви та копій всіх доданих до неї документів листом з описом вкладення. Судом зазначено, що направлення копії позовної заяви на електронну адресу відповідача не є належним виконанням вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

07 липня 2023 року на виконання вказаної ухвали до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Сакун В.А., із зазначенням, що на виконання вимог ст. 43 ЦПК України, було подано в електронному вигляді в кабінет відповідача документи відповідно до квитанції № 176347, що є доказом направлення відповідачу копії позову з додатками. До заяви додано квитанцію № 176347 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, а саме, ТОВ «Краснолиманське», з якої вбачається надіслання відповідачу позовної заяви з додатками (а.с. 19).

Відповідно до частин 5-7 статті 43 ЦПК України,станом на дату подачі позову, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет. Тобто, учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі, у визначеному законом порядку.

Що узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18.

Крім того, слід зазначити, що предметом спору у даній справі є вимоги, що виникли з трудових правовідносин.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи позивача надати докази надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та копій всіх доданих до неї документів листом з описом вкладення, з посиланням на ч. 1 ст. 177 ЦПК України, не звернув уваги на те, що правила статті 177 ЦПК України щодо подання копій документів не поширюються, зокрема на позови, що виникають з трудових правовідносин (частина друга статті 177 ЦПК України).

Апеляційний суд також враховує, що згідно вимог статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» (заява № N 2689/65) Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (даліКонвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, занадто суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain» (заява №28090/95), «Beles and others v. the Czech Republic» (заява № 47273/99), «RTBF v. Belgium» (заява №50084/06).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

З урахуванням викладеного, повернення позовної заяви виключно з підстав ненадання позивачем доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, за умови того, що позивачем надано доказ надсилання до Електронного кабінету відповідача позовної заяви з додатками, враховуючи, що позивач звільнений від обов`язку направляти копії доданих до позовної заяви документів на адресу сторін, як позивач у справі, що стосується трудових відносин, а також з урахуванням обов`язку суду направити копію позову та доданих документів відповідачу у разі відкриття провадження у справі, є по суті надмірним формалізмом у тлумаченні національного процесуального законодавства.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, що є порушенням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги є слушними та заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч.1ст.379 ЦПК України у випадку порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374,379,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді: