Справа № 946/3414/23
Провадження № 2/946/2410/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що 06.07.2016 шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати з матір`ю. На той час сторони вирішили, що так буде краще для дитини, враховуючи його малолітній вік, а також те, що на момент розірвання шлюбу у позивача не було врегульоване житлове питання. У 2017 році позивач придбав житло, де мешкає до теперішнього часу. Влітку 2021 року сторонами було прийняте спільне рішення про подальше проживання дитини із батьком. В січні 2023 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради із заявою про визначення місця проживання дитини із батьком, за результатами розгляду заяви було прийнято рішення про визначення місця проживання дитини разом із батьком. З цього часу син проживає із позивачем. Батько дитини одноосібно займається його вихованням та самостійно забезпечує його належне матеріально-фінансове утримання. Разом з сином прийняли рішення щодо навчання у вищому навчальному закладі однієї з країн Європейського Союзу. В результаті тривалих пошуків прийняли рішення, що син має продовжити навчання у Коледжі менеджменту, торгівлі та маркетингу міста Софія (республіка Болгарія), після закінчення якого йому буде гарантовано вступ до одного з болгарських ВУЗів. У телефонному режимі позивач домовився про зустріч з представниками адміністрації вказаного коледжу та у квітні 2023 року разом з сином прибули до Болгарії, де з ними було проведено співбесіду. В ході спілкування з`ясувалося, що вартість навчання у вказаному коледжі дуже коштовна. Однак коледж надає 20 відсоткову знижку вартості навчання для батьків, які самостійно виховують та утримують дітей. Позивач надав представнику адміністрації коледжу рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.02.2023 за № 83, яким визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком. Однак позивачу було роз`яснено, що для отримання вищезазначеної знижки вартості навчання необхідно надати виключно рішення відповідного українського суду, яким буде визначено місце проживання сина з батьком, крім того, закріплено факт його одноосібного утримання дитини. Навчання дитини на підготовчому відділені вищевказаного коледжу має початися у серпні 2023 року в онлайн режимі. До цього часу він має вирішити питання щодо сплати вартості навчання. Вищезазначене змушує позивача звернутися до суду із позовною заявою.

Аргументи учасників справи

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, 27.07.2023 надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, до суду надала заяву від 22.05.2023 про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, наслідки визнання усвідомлює.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, 25.07.2023 надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

16.08.2008 сторони уклали шлюб, який розірвано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2016 № 500/1853/16-ц.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22.01.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 62.

Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.02.2023 № 83 визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості серія ВР № 000641775, станом на 06.02.2023 позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має.

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 15.05.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога позивач не перебуває.

Згідно характеристики учня 8-а класу Гімназії № 2 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_3 , 2009 року народження, батько дитини приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина.

Відповідно до довідки Садівничого товариства «Волна» від 03.05.2023 № 2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в садовому домі № НОМЕР_2 разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.07.2017 серії НМЕ 680213, посвідченому приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., ОСОБА_1 належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,0853 га, кадастровий номер: :01:003:0114.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 04/21-798 від 25.07.2023, орган опіки та піклування вважає за можливе підтвердити фактичне місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 .

Позиція суду

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з висновком органу опіки та піклування від 25.07.2023, з 2021 року за спільним рішенням сторін дитина проживає із батьком, умови проживання дитини відповідають санітарно-гігієнічним нормам, дитина забезпечена усім необхідним, має окрему кімнату з усіма зручностями, батько має стабільний дохід, мати дитини вихованням сина не займається, не утримує його та не заперечує проти визначення місця проживання сина разом із батьком, про що написала відповідну заяву.

Заявою від 22.05.2023 відповідачка позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на що позов щодо визначення місця проживання дитини з батьком за адресою його місця проживання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст. 7, 24, 109, 110, 112, 160, 161 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя: Г.І.Смокіна