Справа № 2-4210/10
Провадження №2-зз/369/39/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування арешту з майна у цивільній справі за позовом АВТ Всеукраїнський Акціонерний банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування арешту з майна у цивільній справі за позовом АВТ Всеукраїнський Акціонерний банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просив суд скасувати арешт за терміном дії рішення від 20 жовтня 2010 року.

Суд, дослідивши заяву, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви встановлені ст.183 ЦПК України.

Так, частиною 1 статті 183 ЦПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Разом з тим, подана заява ОСОБА_1 вищевказаним вимогам не відповідає. Зокрема, у вказаній заяві відсутні відомості, якою саме ухвалою були застосовані заходи забезпечення позову, які просить скасувати заявник, не вказані підстави для скасування арешту, не вказана з якого саме майна необхідно скасувати арешт.

Крім того, ОСОБА_1 взагалі не надано доказів існування на момент звернення з вказаною заявою (клопотанням) будь-якого обтяження на його майно.

Відповідно до довідки архіваріуса Києво-Святошинського районного суду Київської області справа №2-4210/10 знищена за закінченням строку зберігання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність повернути заяву заявнику без розгляду.

При цьому суддя зауважує, що повернення заяви про скасування заходів забезпечення позову не є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Крім того суд звертає увагу, що відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до районного суду в порядку цивільного судочинства, згідно розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 183, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту з майна у цивільній справі за позовом АВТ Всеукраїнський Акціонерний банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Наталія ПІНКЕВИЧ