Справа № 595/620/23
Провадження № 2/595/195/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Боднар М.Г.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» адвокат Боднарук І.Ю. звернулася до Бучацького районного суду Теронопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу в розмірі 34800 грн, мотивуючи тим, що останній визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд розглянути справу без участі представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Peugeot 405, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/8512786, строк дії з 17.07.2019 року до 16.07.2020 року.

22 квітня 2020 року, о 18 год. 58 хв., ОСОБА_1 в м.Хмельницьку по вул.Бандери,57 керував транспортним засобом марки Peugeot 405, д.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем марки «Оpel Аstrа», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головні дорозі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2020 року встановлено, що ДТП відбулася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння Правил дорожнього руху. Зазначеною постановою визнано відповідача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, скоєння ДТП з вини відповідача ОСОБА_1 доказуванню в даній справі не підлягає.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмір виплаченого відшкодування.

За загальним правилом відповідальність за заподіяну шкоду несе особа, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), вона відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Водночас правила регулювання деліктних зобов`язань (зобов`язання із завдання шкоди) допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала її, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно- правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон про ОСЦПВ).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдаваної шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди в передбаченому Законом про ОСЦПВ порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього (п.69 Постанови Верховного Суду від 04.07.2018 р. по справі № 755/18006/15-ц).

Згідно ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до полісу № АМ/8512786 від 16.07.2019 розмір франшизи становить 2000 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції №20-0303538 від 23.04.2020 автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , загальна сума (після вирахувань) становить36825,83 грн.

Із розрахунку суми страхового відшкодування до справи №38 від 28.04.2020, на підставі калькуляції №20-0303538 від 23.04.2020, заяви-погодження від 24.04.2020 ОСОБА_2 належить до виплати сума страхового відшкодування у розмірі 34800 грн.

Із платіжного доручення №ЗР043872 від 29.04.2020 вбачається, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перераховано ОСОБА_2 34800 (тридцять чотири тисячі вісімсот) грн.

Відповідно до підпункт "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 22.04.2020 року, водій транспортного засобу Peugeot 405, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами.

Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2684 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12,13,81, 82,89, 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.22,38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1187, 1191 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (, банк Столична філія ПАТ КБ «ПриватБанк», ІВАN № НОМЕР_3 ) суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 34 800 (тридцять чотири тисячі вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (, банк Столична філія ПАТ КБ «ПриватБанк», ІВАN № НОМЕР_3 ) 2684 (дві тисячі вісімдесят чотири) гривні судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. Б. Федорончук