П О С Т А Н О В А

іменем України

28 серпня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Джуги С. Д., Кожух О. А.,

за участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник - адвокат Навроцький Володимир В`ячеславович, де заінтересованою особою є Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про установлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник - адвокат Навроцький Володимир В`ячеславович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року, ухвалене суддею Сарай А. І.,

у с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник - адвокат Навроцький В.В., звернувся до суду з заявою, де заінтересованою особою є Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про установлення факту, що має юридичне значення.

Заява обґрунтована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ужгороді. Однак факт його народження не було зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки на той час у його матері ОСОБА_2 не було паспорту. Причиною відсутності паспорту в його матері слугувало те, що мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (його баба) у 90-х роках не змогла відновити свій паспорт, який був знищений унаслідок пожежі дерев`яного бараку, в якому вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Лише у квітні 2021 року його баба ОСОБА_3 нарешті відновила свій паспорт, проте на той час його матір ОСОБА_2 вже померла.

Зазначав, що за життя його матір не повідомляла йому коли саме він народився, свідоцтва про народження він ніколи не мав, то і достовірну дату свого народження не знав.

Указував і на те, що його неодноразово притягували до адміністративної і кримінальної відповідальності, що стверджується відповідними судовими рішеннями, в яких, зокрема датою його народження вказано ІНФОРМАЦІЯ_2 , але така дата не є вірною, так як цю інформацію взято лише з його слів.

Стверджував, що з метою отримання інформації щодо реєстрації факту свого народження він звертався до Відділу ДРАЦС у місті Ужгороді, однак актовий запис про його народження є відсутнім.

Також наголошував, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ужгороді та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому факт його народження підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження № 408 від 09.09.2021, однак скористатися таким для державної реєстрації свого народження він не може, оскільки для цього йому необхідно пред`явити паспорт, якого в нього немає через відсутність свідоцтва про народження.

Отже, єдиним способом установити факт свого народження є звернення до суду з цією заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Посилаючись на наведені вище обставини просив суд установити факт, що має юридичне значення, а саме факт його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ужгороді Закарпатської області, де його батьками є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року у задоволенні цієї заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник - адвокат Навроцький В.В., подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Скарга загалом мотивована тими же доводами, що наведені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, яким місцевим судом не було надано належної оцінки, а також тим, що відмовляючи у задоволенні цієї заяви, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у нього можливості зареєструвати факт свого народження шляхом звернення з відповідною заявою до органів державної реєстрації актів цивільного стану разом із медичним документом про своє народження.

Так, дійсно, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено порядок проведення державної реєстрації дітей віком від 1 до 16 років. Однак йому вже виповнилося 27 років, а тому зареєструвати факт свого народження у цей спосіб не є можливим. Окрім цього, для такої реєстрації необхідно надати такі документи: документ про народження; документ про перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я; довідку з місця проживання дитини. Зазначав, що довідку про місце проживання дитини він отримати не може, оскільки він уже є повнолітнім, із тієї ж причини не може отримати і довідку про перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я. Тобто, він не може отримати два із трьох указаних документів для державної реєстрації свого народження. Із приводу його звернення до органу державної реєстрації після досягнення шістнадцятирічного віку, то така реєстрація може проводитись за заявою особи з пред`явленням паспорту громадянина України, якого у нього ніколи не було з огляду на відсутність (для його отримання) свідоцтва про народження, а тому звернутися з такою заявою до органу ДРАЦС він не може.

Отже, на його переконання, здійснити державну реєстрацію свого народження лише за наявності у нього лише медичного документу не є можливим.

Зазначав і те, що ним було подано до суду першої інстанції всі вироки і постанови на підставі яких його притягували до відповідальності. Однак місцевий суд зауважив на тому, що у цих рішеннях датою його народження зазначено - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у медичному свідоцтві про народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ці розбіжності пояснюються тим, що дату його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 узято з відомчої системи МВС і ця дата була зазначена лише з його слів, зокрема під час складання працівниками поліції на нього протоколів про адміністративне правопорушення. Однак 29 грудня 2022 року, тобто після ухвалення судового рішення у цій справі 19.12.2022, Управління патрульної поліції повідомило йому листом, що дійсно у підсистемі управління міститься інформація про його дату народження як ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на наведене просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 заінтересована особа відділ ДРАЦС у м. Ужгороді не скористався.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки про виклик на електронну пошту заінтересованої особи відділу ДРАЦС у м. Ужгороді (а.с.84) та заява про відкладення розгляду справи від представниці заявника ОСОБА_1 - адвокатки Калинич О.І., яка надійшла 28.08.2023 на електронну пошту Закарпатського апеляційного суду. За таких обставин їх неявка, на переконання колегії суддів та відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 місцевий суд виходив із того, що заявник має можливість зареєструвати своє народження в органі ДРАЦС та доказів його звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану з цього приводу і відмови цим органом у проведенні державної реєстрації народження ОСОБА_1 суду надано не було.

Проте колегія суддів із цими висновками суду першої інстанції погодитися не може, оскільки таких місцевий суд дійшов із неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Судом установлено, що відповідно до Акту № 1261 про проживання особи без реєстрації від 25.08.2021, посвідченого ТОВ «Управління житлом», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у квартирі АДРЕСА_2 без реєстрації з 1995 року і по даний час (а.с.4).

Як убачається з довідки ТОВ «Управління житлом» від 25.08.2021 за № 12/3, ОСОБА_1 , 1995 року народження, проживає у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.5).

Згідно з дублікатом медичного свідоцтва про народження за № 343 від 09.09.2021 (форма № 103/о), виданого КНП «Ужгородський міський пологовий будинок», ОСОБА_4 , мешканка будинку АДРЕСА_1 , дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 о 05:00 год народила в цьому пологовому будинку хлопчика (а.с.6).

Як видно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2021 за актовим записом № 233 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 16.02.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7,8).

Відповідно до листа відділу ДРАЦС у м. Ужгороді Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 17.08.2021 за № 1332/22.15-26, є відсутнім актовий запис, зокрема про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перевірку проведено за першими примірниками актових записів про народження, які знаходяться на зберіганні у відділі та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Одночасно повідомлено про те, що надання вказаної у запиті інформації щодо наявності актового запису про смерть ОСОБА_4 не є можливим з огляду на те, що до нього не додані належним чином засвідчені документи, які підтверджують родинні стосунки ОСОБА_1 з особою, щодо якої зроблено запит (а.с.10).

Із копій особової справи № 101/75/2019 Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, вироків і постанов Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вбачається, що датою народження заявника ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-34).

Як слідує з листа Управління патрульної поліції в Закарпатській області від 29.12.2022 за № 107аз/41/15/01-2022, відділом адміністративної практики УПП установлено, що в підсистемі інформаційного порталу Національної поліції «АДМІНПРАКТИКА» (далі - ІПНП) міститься інформація щодо обліку адміністративних правопорушень за критеріями пошуку « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » та «« ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Інформація щодо вказаного громадянина була внесена працівниками поліції, які могли допуститись технічної описки під час уведення даних у ІПНП (а.с.71).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 ст. 6 цієї Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «ДеЖуфр да ла Праделль проти Франції» De Geouffre de la Pradelle v. France від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Як передбачено пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений тощо документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою 13 вересня 2021 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні з 24 лютого 2022 року воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався, востаннє з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року на всій території України діє воєнний стан.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» від 01.07.2022 за № 2345-IX, який 07.08.2022 набрав чинності, розширено перелік територій, щодо яких поширює свою дію стаття 317 ЦПК України, і на даний час до таких територій відносяться, зокрема територія на якій уведено воєнний стан.

За таких обставин даний спрощений порядок, передбачений ст. 317 ЦПК України, розповсюджується на встановлення юридичних фактів, що відбулись на всій території України (як мінімум - до закінчення воєнного стану).

За положеннями ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на наведене під час розгляду цієї справи місцевим судом та на час ухвалення оскарженого рішення суду від 19.12.2022, стаття 317 ЦПК України в редакції Закону № 2345-IX від 01.07.2022 не вимагає обов`язковість попереднього звернення заявника до органу реєстрації актів цивільного стану, оскільки у цій статті не зазначена вимога на обов`язковість подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Такі ж подібні висновки зроблено і у постанові Верховного Суду від 23.11.2022 у справі № 759/7001/22 (провадження № 61-9254св22).

За таких обставин, на переконання колегії суддів, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що через не звернення попередньо заявника до органу ДРАЦС, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволена бути не може.

Частинами третьою, четвертою ст. 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

У разі досягнення дитиною 16-ти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України (ч. 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Пунктами 2, 24 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року за № 52/5, зареєстрованих у Мін`юсті 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є, зокрема медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о). У разі досягнення дитиною 16-ти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану.

Отже, зважаючи на те, що заявник ОСОБА_1 досяг 16-ти років та не має паспорту громадянина України (протилежне матеріали справи не містять), а відтак це перешкоджає йому звернутися особисто до органу ДРАЦС із заявою про державну реєстрацію свого народження.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає частково слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

З огляду на наведене колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України, слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково, оскільки заявником не доведено, що його батьком є ОСОБА_5 і ним помилково в прохальній частині заяви зазначено дату народження своєї матері ОСОБА_1 як ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як згідно зі свідоцтвом про смерть такою датою її народження є ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник-адвокат Навроцький Володимир В`ячеславович, задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник-адвокат Навроцький Володимир В`ячеславович, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити частково.

Установити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ужгороді Закарпатської області держави Україна ОСОБА_1 , матір`ю якого була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді