Справа № 724/432/23
Провадження № 2/724/195/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судового засідання: Федонюка В.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що з 20 червня 2012 року він з ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було придбано за договорами купівлі-продажу: житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 590400 та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1 га, кадастровий номер :01:007:0399 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вартістю 20000 грн. Зазначене нерухоме майно було зареєстроване на ім`я відповідача. Останнім часом відносини між ними погіршились і вони не дійшли згоди щодо добровільного порядку поділу набутого майна.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:007:0399 площею 0,1 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача судові витрати.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 29.03.2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.32).

Ухвалою суду від 29.05.2023 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів (а.с.81).

Ухвалою суду від 13.06.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судово оціночної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя (а.с.103).

Ухвалою суду від 13.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.104).

Позиція сторін.

25.05.2023 року від представника відповідача ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 не надав варіанти поділу в натурі спірного спільного нерухомого майна; не навів належних та допустимих доказів своєї участі при створенні (придбанні) спірного майна; крім того, при поділі майна та визначення розміру частки у майні слід врахувати інтереси двох їх спільних неповнолітніх дітей, розмір аліментів, які сплачує позивач, який є недостатнім для їхнього забезпечення. Зазначає, що відповідач ОСОБА_4 з 2018 року перебуває на заробітках в Італії та всі зароблені кошти були витрачені на придбання будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , також останньою була отримана позика в розмірі 15 тис. Євро на придбання цієї нерухомості. Просить суд, відповідно до ч.2, ч.3 ст.70 СК України, відступити від засад рівності часток подружжя у їхньому спільному майні з 50/50 відсотків, визнавши за позивачем право власності на спірне спільне майно подружжя 30 відсотків, а за відповідачем 70 відсотків (а.с.58-60).

02.06.2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначив, що позивач звертаючись з позовом про поділ майна, не заявляв позовних вимог про виділення (поділ) майна в натурі, а тому безпідставними є посилання представника відповідача про необхідність надання варіантів розподілу. Крім того, твердження представника відповідача щодо отримання відповідачем позики в розмірі 15000 Євро, яка нібито була оформлена борговою розпискою, з метою придбання житлового будинку не відповідають дійсності, оскільки сам по собі факт отримання відповідачем коштів у борг не свідчить про подальше їх цільове використання (а.с.85).

13.06.2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких посилаючись на аргументи, викладені у відзиві на позов, просить відступити від рівності часток у спільному майні подружжя (а.с.95-97).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, додавши, що заборгованість по аліментам ним повністю погашена. На час придбання спірного майна він теж працював, займався доглядом та вихованням їх неповнолітніх дітей, поки відповідач перебувала за кордоном, а тому спірне майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги довірителя підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що відповідач визнає той факт, що спірний будинок і земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, разом з тим, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов, просить відступити від рівності часток подружжя у їх спільному майні з 50/50 відсотків на 30/70 відсотків на користь ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що з 20 червня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2023 року (справа №724/1327/22) розірвано (а.с.8, 62-63).

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , виданих повторно 11.05.2023 року Хотинським відділом ДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.64-65).

Як встановлено у судовому засіданні, та підтверджено сторонами у справі малолітні діти ОСОБА_6 , 2013 р.н. та ОСОБА_7 , 2016 р.н, проживають з матір`ю ОСОБА_4 , батько дітей ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання дітей відповідно до судового наказу Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.11.2022 року (справа №724/2168/22) у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно (а.с.66).

Згідно із розрахунком заборгованості, складеного державним виконавцем, станом на 13.06.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість за несплату аліментів у розмірі 1 101 грн (а.с.99).

Згідно квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 09.06.2023 та від 09.08.2023 року ОСОБА_1 сплачено заборгованість по аліментам (а.с.98-99, 113).

Відповідно до Договорів купівлі-продажу від 22 жовтня 2019 року,посвідчених приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. та зареєстрованих в реєстрі за №1138 та №1139, відповідач ОСОБА_4 у період шлюбу з ОСОБА_1 , придбала нерухоме майно: житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами (літ. А1), загальною площею 118,90 кв.м., з яких житлова площа 75,40 кв.м, а також літ. Б сарай, літ.В вбиральня, літ.ПГ-погріб, огорожа №1, які розташовані за адресою:АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:007:0399, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу від 22 жовтня 2019 року (а.с.12, 14).

Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано на ОСОБА_4 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13, 15, 26-28).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частин першої, третьої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У частині першій статті 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що не заперечується сторонами, та підтверджено документально, що спірний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, а також спірна земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий №:01:007:0399, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , придбані подружжям у період їх перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, отже частки сторін є рівними.

Підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні.

Доводи представника відповідача відносно того, що малолітні діти проживають з ОСОБА_4 та розмір аліментів, які сплачуються позивачем, є недостатнім для забезпечення дітей, суд не приймає до уваги, оскільки з огляду на встановлені судом обставини та положення статті 70 СК України, самі по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна, відповідачем не доведено.

Посилання представника відповідача про те, що ОСОБА_1 доказів фінансової участі у приданні спірного нерухомого майна не надав, є безпідставними, оскільки зазначені житловий будинок та земельна ділянка набута сторонами у власність за час зареєстрованого шлюбу, тому діє презумпція належності такого майна подружжю, унаслідок чого у позивача відсутній процесуальний обов`язок доведення існування коштів для придбання цього майна, а ОСОБА_4 презумпцію спільності майна подружжя не спростувала. Крім того, відповідач не довела належними та допустимими доказами те, що кошти, які вона отримала в позику, були використані на придбання спірного нерухомого майна.

Доводи відзиву про те, що позивачем не наведені варіанти поділу в натурі спірного спільного нерухомого майна, є необґрунтованими, оскільки, звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 по суті просив не поділити спірне майно в натурі, а з огляду на наявність спору змінити правовідношення, визнавши за ним право власності на 1/2 ідеальної частки у праві на спірний будинок та земельну ділянку.

Таким чином, встановивши обставини по справі, дослідивши надані сторонами докази та виходячи з наведених норм закону, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про поділ спірного майна, оскільки воно було придбано під час шлюбних відносин та законом встановлено принцип рівності часток при його поділі.

Отже, за кожним із сторін в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати по 1/2 частини на спільне майно сторін.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, то суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3750,96 грн (а.с.3, 24).

Надмірно сплачений судовий збір у розмір 199,26 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.15 ЦК України, ст.ст.60, 63, 70, 71 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку поділу спільного майна подружжя право власності по 1/2 частині на наступне майно:

- житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 118,90 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку (кадастровий номер :01:007:0399), площею 0,1 (нуль цілих одна десята) га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 96 копійок.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , надмірно сплачений судовий збір у розмір 199 (сто дев`яносто дев`ять) гривень 26 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 08.09.2023 року.

Суддя Т.М. Ковальчук