КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/4071/23
УХВАЛА

06.09.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСІШОП», про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

23.08.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСІШОП», про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Цивільний процесуальний Кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Так, у відповідності до ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 статті 28 ЦПК України передбачено зокрема, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно з ч.8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вказаних положень, для перевірки підсудності справи, судом були отримані:

- відповідь №214467 від 06.09.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої ТОВ «ЦЕТЕХНО», , має зареєстроване місцезнаходження за адресою: 65007, м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, буд. 15/17, що відносно до Приморського району міста Одеси;

- відповідь №197122 від 24.08.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, у відповідності до якої інформація про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Єдиному державному демографічному реєстрі відсутня;

- відповідь з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Одесі та Одеській області не значиться.

Отже, жодна зі сторін в цій справі не має зареєстрованого місця проживання чи місцезнаходження в Київському районі міста Одеси.

Стосовно доводів позивача про його фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судом не приймаються, оскільки позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження цих обставин.

Крім того, як вже зазначалось, у відповідності до положень ч.5 ст. 28 ЦПК України, за цією категорію справ позивач наділений права на альтернативну підсудність справи, однак саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів передбачено Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що Декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Особа, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) якої знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання за межами тимчасово окупованої території України без внесення будь-яких відміток до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки.

Пунктом 5 вказаного Порядку встановлено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Отже, належною адресою місця проживання чи перебування особи є її адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).

Однак, в порушення приписів вказаного законодавства, позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження декларування свого місця перебування за адресою: АДРЕСА_1 , про що також відсутні відомості у Єдиному державному демографічному реєстрі, у зв`язку з чим судом вказана адреса, як належна адреса місця перебування позивача, не приймається під час визначення територіальної юрисдикції цієї справи.

Також матеріали справи не містять інформації, що спірний договір купівлі-продажу містить визначення виконання місця договору або заподіяння шкоди позивачеві саме в Київському районі міста Одеси.

За наслідком чого суд доходить до висновку, що справа Київському районному суду міста Одеси не підсудна.

Оскільки судом не встановлено зареєстроване місце проживання чи перебування позивача, як і визначення виконання місця спірного договору або заподіяння шкоди позивачеві саме в Київському районі міста Одеси, суд вважає, що визначення підсудності цієї справи підлягає за правилами ч.2 ст. 27 ЦПК України.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Оскільки, зареєстроване місцезнаходження відповідача в цій справі розташоване в Приморському районі міста Одеси, суд вважає, що матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСІШОП», про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, слід передати у відповідності до вимог п.1. ч.1 ст. 31 ЦПК України на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, за територіальною юрисдикцією.

Одночасно судом враховується, що ст. 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ч.2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187, 354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Передати матеріали цивільної справи №947/26685/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСІШОП», про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, за територіальною юрисдикцією до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Калініченко Л. В.