Справа № 462/721/21 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1346/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салата Я.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника приватного виконавця Білецького І.М. Гринів Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича

В обгрунтування поданої скарги покликалася на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. здійснюється виконавче провадження № 66353769 від 02 серпня 2021 року на підставі виконавчого листа № 462/721/21, виданого 23 липня 2021 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 18 000 дол. США та 4 975 грн. 20 коп. судового збору.

27 серпня 2021 року приватним виконавцем Білецьким І.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов?язано ТзОВ «Епіцентр К» здійснювати відрахування із його заробітної плати у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 536798 грн. 36 коп.

У подальшому, 28 вересня 2021 року та 04 жовтня 2021 року вказаним приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти. Зазначав, що у червні 2022 року звернувся до виконавця з клопотанням про скасування арешту на грошові кошти у розмірі 101 784 грн. 00 коп., які знаходяться на вказаному банківському рахунку ОСОБА_1 . У відповідь на вказане клопотання приватний виконавець відмовив у скасуванні арешту. Також зазначив, що інші грошові кошти, окрім заробітної плати на зазначений рахунок не поступають.

Вважав бездіяльність приватного виконавця незаконною та такою, що суперечить закону.

З огляду на вказане скаржник просив визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. у виконавчому провадженні № 66353769 від 02 серпня 2021 року, яка полягає у не скасуванні арешту рахунку, відкритого у АТ «Райффайзен банк» за № НОМЕР_1 неправомірною та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. усунути порушення, а саме: скасувати арешт рахунку, відкритого у АТ «Райффайзен банк» за № НОМЕР_1 , на який перераховується заробітна плата ОСОБА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що згідно правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.»

Вказує, що ОСОБА_1 документально підтвердив приватному виконавцю, що його банківський рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Проте, ОСОБА_4 арешт з цього рахунку до сих пір не зняв, чим вчиняє бездіяльність та грубо порушує закон.

Стверджує, що зазначені обставини судом при вирішенні скарги не враховані взагалі, суд у своєму рішенні не навів жодного аргументу щодо спростування доводів скаржника.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги та пояснення представника приватного виконавця ОСОБА_4 Гринів Т.В. на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , суд виходив з тих підстав, що під час винесення постанови про накладення арешту на рахунок боржника, приватним виконавцем не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження», ч. 3 ст. 52 яким встановлено, що саме на банк покладено обов`язок перевірити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, і банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних причин.

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. перебуває виконавче провадження № 66353769 з примусового виконання виконавчого листа № 462/721/21, виданого 23 липня 2021 року Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 18 000 дол. США та 4 975 грн. 20 коп. судового збору.

У межах виконавчого провадження № 66353769 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. вживались заходи з примусового виконання вказаного виконавчого листа, зокрема, 27 серпня 2021 року винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, 28 вересня 2021 року та 04 жовтня 2021 року винесено Постанову про арешт коштів боржника.

Також, із Постанов про арешт коштів боржника від 28 вересня 2021 року та 04 жовтня 2021 року вбачається, що накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику..

Із матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_1 звертався з письмовим клопотанням до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 23 червня 2022 року, у якому просив скасувати арешт на грошові кошти у розмірі 101784 грн. 00 коп., які знаходяться на його банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Райффайзен Банк».

Копією Листа приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. № 4973 від 19 липня 2022 року стверджується, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 червня 2022 року по скарзі ОСОБА_1 , в частині визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. у виконавчому провадженні № 66353769 від 02 серпня 2021 року щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 серпня 2021 року, постанов про арешт коштів боржника від 28 вересня 2021 року та від 04 вересня 2021 року, зобов`язання приватного виконавця скасувати арешт рахунку, відкритого у АТ «Райффайзен Банк» за № НОМЕР_1 , на який перераховується заробітна плата, не підлягає до задоволення.

Так, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова № 462/721/21 від 20 червня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. щодо винесення постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і арешт коштів боржника, та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково. Постановлено зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. в постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.08.2021 року, постанові про арешт коштів боржника від 28.09.2021 року, постанові про арешт коштів боржника від 04.10.2021 року у виконавчому провадженні № 66353769 від 02.08.2021 року з виконання виконавчого листа № 462/721/21, виданого 23.07.2021 року Залізничним районним судом м. Львова у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, зазначити окрему суму стягнення заборгованості, в тому числі в іноземній валюті, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18.06.2022 року, а окремо суми виконавчого збору, винагороди приватного виконавця, інших витрат виконавчого провадження № 66353769 від 02.08.2021 року. В решті вимог скарги відмовлено.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга Ї третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У частинах першій, третій статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків (стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі

№ 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) викладений висновок, що «стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. З установлених судами обставин вбачається, що рахунок боржника № НОМЕР_2 , на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати.

На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Також ПАТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_2 виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України). Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру.

Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій не встановлено, що боржник звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_2 для виплати заробітної плати своїм працівникам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 Провадження № 14-218цс21 вказано, що «встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань. Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе. Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

В даному випадку, на стадії накладення арешту на грошові кошти (рахунки) боржника, ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Білецького І.М. з клопотанням, яке виконавець отримав 19 липня 2022 року, з проханням скасувати арешт на грошові кошти у розмірі 101784 грн, які знаходяться на його картковому банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

ОСОБА_1 , звертаючись до виконавця з згаданою заявою долучив документи на підтвердження того, що кошти які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль», є його заробітною платою.

Згаданим обставинам приватний виконавець Білецький І.М. не надав належної уваги та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 щодо скасування арешту на грошові кошти у розмірі 101784 грн які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що однією з підстав для відмови в задоволенні скарги була ухвала Залізничного районного суду м. Львова № 462/721/21 від 20 червня 2022 року, яка не може бути підставою для відмови в задоволенні скарги при розгляді даної справи, оскільки боржником тоді наводилися інші підстави та долучалися інші докази відмінні від тих, які представлені при розгляді даної скарги.

Враховуючи наведене, ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 25 квітня 2023 року потрібно скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича задовольнити.

Визнати бездіяльність приватного виконавця Білецького І.М. у виконавчому провадженні №66353769 від 02 серпня 2021 року, яка полягає у не скасуванні арешту рахунку, відкритого в АТ «Райффайзен банк» за № НОМЕР_1 неправомірною.

Зобов`язати приватного виконавця Білецького І.М. усунути порушення, а саме: скасувати арешт рахунку, відкритого в АТ «Райффайзен банк» за № НОМЕР_1 , на який перераховується заробітна плата ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.