Справа № 944/2554/22
Провадження №2/944/346/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Новояворівська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщнни,

встановив:

27 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,0652 га, для ведення садівництва, кадастровий номер :01:000:0253, а також на частку в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Спадкоємцями першої черги до майна померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3 та діти він ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_2 (відповідач у справі). За життя батько заповіту не склав. Маючи намір оформити свої спадкові права як спадкоємець за законом першої черги, 06 травня 2022 року він звернувся із відповідною заявлю до Новояворівської державної нотаріальної контори Львівської області. Проте у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті батька йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців), що підтверджується листом нотаріуса від 06 травня 2022 року № 204/01-16. При цьому, йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. Також йому було повідомлено, що в Новояворівську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся його брат ОСОБА_2 . За його заявою 21 грудня 2021 року була відкрита спадкова справа № 531/2021. У визначений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору він не мав можливості звернутися, оскільки перебував за кордоном на заробітках в Італійській Республіці і в цей період діяли суворі карантинні обмеження, в зв`язку з чим у Генеральному консульстві України в місті Неаполі не зміг оформити заяву про прийняття спадщини після смерті батька лише 11 квітня 2022 року. Також 11 квітня 2022 року ним було оформлено довіреність на ім`я дружини ОСОБА_8 , якою доручив їй вести справи у нотаріальній конторі щодо оформлення його спадкових прав на майно, що залишилось після смерті батька. Крім того, він фактично прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини місце його проживання було зареєстроване разом із спадкодавцем, фактично проживав із батьком за однією адресою, незважаючи на те, що на момент смерті батька тимчасово перебував за кордоном на заробітках і Італійській Республіці, до і після його смерті користувався спадковим майном, зокрема, квартирою та земельною ділянкою, а в квартирі постійно проживають та зареєстрована його сім`я, а саме дружина ОСОБА_8 та діти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2022 року головуючим суддею визначено Білецьку М.О.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

18 серпня 2022 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов ОСОБА_1 не визнає.

На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що він прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, до Новояворівської державної нотаріальної контори. До нього позивач не звертався з приводу надання згоди на прийняття заяви про прийняття спадщини, хоча про це йому було роз`яснено державним нотаріусом у відповіді на його звернення від 06 травня 2022 року. А відповідно до роз`яснень, зазначених в п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадщину», суди відкривають провадження у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли подати письмову згоду на подання заяви. Позивач вважає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки знаходився за кордоном. Однак він не надав жодних доказів, які би підтвердили поважність причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами подання заяви про прийняття спадщини. Перебування за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивач до позовної заяви додав копію заяви, яку він подав до Генерального Консула України в місті Неаполі 11 квітня 2022 року, що є доказом того, що ОСОБА_1 мав змогу подати заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Але він не прийняв спадщину, оскільки не мав наміру приймати спадщину, оскільки проживає в Італії, а в суд звернулася дружина, яка має від брата довіреність і претендує на спадщину, оскільки проживає у спірній квартирі. Таким чином, ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин, оскільки перебування за кордоном не є перешкодою для подання такої заяви, жодного доказу поважності причин пропуску даного строку позивач не надав, а тому позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2022 року головуючим суддею визначено Поворозника Д.Б.

Справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, його представник ОСОБА_9 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив в позові відмовити.

Тертя особи Новояворівська державна нотаріальна контора Львівської області та ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи,однак в судове засідання не прибули, причин неявки не повідомили, будь-яких клопотань не подавали.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18 вересня 2023 року, є дата складення повного судового рішення 26 вересня 2023 року.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов, що у задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на таке.

Як встановив суд, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05 липня 2021 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, серії НОМЕР_1 , копію якого додано до позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є синами померлого ОСОБА_4 , що підтверджується відомостями спадкової справи та сторонами не оспорюється.

Після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини 21 грудня 2021 року була відкрита спадкова справа № 531/2021.

Спадкодавцю ОСОБА_4 на час його смерті належала земельна ділянка, площею 0,0652 га, для ведення садівництва, кадастровий номер :01:000:0253, що підтверджується Державним актом на право на земельну ділянку серії ЯК № 137094, а також частка спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме мано серії НОМЕР_2 від 29 листопада 2007 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССІ № 094842.

Відповідно до довідок ОСББ «Львівська 135» № 584 від 16 грудня 2021 року та № 662 від 05 травня 2022 року, ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_8 та дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_1 11 квітня 2022 року звернувся до Генерального консула України в Неаполі із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 , а також надав довіреність своїй дружині ОСОБА_8 на ведення справ щодо оформлення спадкових прав на майно після смерті батька ОСОБА_4 .

Також ОСОБА_1 звернувся із заявлю до Новояворівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак у прийнятті такої та видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців) та не підтвердив документально безспірності факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини, що підтверджується листом нотаріуса від 06 травня 2022 року № 204/01-16.

Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частинами 2, 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20.

Отже, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом до майна ОСОБА_4 як с спадкоємець першої черги за законом, для реалізації свого права на спадкування повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_4 , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, позивач підтвердив, що йому було відомо про день смерті матері та, відповідно, про відкриття спадщини до його майна.

Однак у вказаний строк ОСОБА_1 не подав заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Наведеним підтверджується факт того, що ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , відповідно, вважається таким, що не прийняв її.

Щодо посилання ОСОБА_1 та його представника на ту обставину, що позивач на час відкриття спадщини тимчасово проживав Республіці Італія і в цей період діяли суворі карантинні обмеження у зв`язку з чим у Генеральному консульстві України в Неаполі зміг оформити заяву про прийняття спадщини після смерті батька лише 11 квітня 2022 року, суд зазначає таке.

Вказані обставини, на думку суду, не свідчать про існування поважних причин у розумінні ст. 1272 Цивільного кодексу України, оскільки факт перебування позивача в ОСОБА_10 сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 161/9998/17.

Крім того, позивач не надав суду жодних доказів, що консульство України в Неаполі не працювало в період карантинних обмежень чи працювало із особливостями, які об`єктивно перешкоджали йому звернутись за отриманням консульських послуг і тримати такі.

Крім того, «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено надсилання заяв про прийняття спадщини поштою, проте ОСОБА_1 цим правом не скористався.

Щодо доводів позивача про те, що він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де на час смерті також буз зареєстрований спадкодавець ОСОБА_4 , а відтак вважається таким, що фактично прийняв спадщину, суд зазначає, що сам по собі факт реєстрації проживання разом із спадкодавцем не доводить факту реального проживання.

Також факт проживання позивача із спадкодавцем на час його смерті спростовується доказами самого позивача, зокрема, його письмовими поясненнями в позовній заяві, а також та заявою довіреністю які від надав в Генеральному консульстві України в Неаполі. Доказів проживання на території України, зокрема, відміток про перетин кордону в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 суду не надав.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно з нормами ч. ч. 1 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також як роз`яснено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Зважаючи на наведені вище вимоги процесуального закону та висновки Верховного Суду щодо доказування в цивільних справах, суд вважає, що під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 не довів, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним пропущено з поважних причин, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову, відповідно до норм ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2023 року.

Повне найменування сторін та учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа Новояворівська державна нотаріальна контора Львівської області, адреса місцезнаходження: Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. С.Бандери, 4.

третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Д.Б. Поворозник