Справа № 392/883/23
Провадження № 2/392/359/23
У Х В А Л А

14 вересня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Березія Ю.А.,

секретар Зінов`єва А.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що відповідач не визнає пред`явлений позов за безпідставністю.

Відповідач зазначив, що у зв`язку з військовою агресією та введенням військового стану він був призваний за мобілізацією для проходження військової служби у складі Збройних Сил України.

Відповідач послався на положення пункту 2 частини 1 статті 251 та пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України, відповідно яким суд зобов`язаний зупинити провадження до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтримала клопотання відповідача, надіславши відповідну заяву.

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом частини 2 статті 55 Конституції України судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту.

Право на судовий захист передбачає конкретні гарантії ефективного поновлення особи в правах шляхом здійснення правосуддя.

Відсутність такої можливості обмежує це право, а за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 7.05.2002 № 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тобто обов`язок суду полягає у швидкому та ефективному розгляді справ.

Аналіз наведених норм права дає підставу для висновку про те, що реалізація завдання цивільного судочинства та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права не можливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Розумність розгляду справи судом є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства. Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту.

Між тим, імперативний обов`язок суду зупинити провадження у справі встановлено положеннями статті 251 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини 1 статті 253 ЦПК України).

Тлумачення наведеної норми закону визначає дві умови зупинення провадження у справі з цієї підстави: 1) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань; 2) переведення зазначених військових формувань на воєнний стан або їх залучення до проведення антитерористичної операції, тобто участі у бойових діях.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Зупинення провадження у справі повинно сприяти принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Суд зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому покладає на суд обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін та предмет спору.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості клопотання відповідача та його представника про зупинення провадження у справі, суд вивчив і проаналізував фактичні дані в документах, що додані до відзиву на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі.

Судом встановлено, що насправді відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України з 14 квітня 2022 року, що підтверджується записами у військовому квитку.

У клопотанні про зупинення провадження у справі відповідач посилається саме на цю обставину.

Між тим, у матеріалах справи відсутні дані про військову частину (номер військової частини), у якій проходить службу відповідач ОСОБА_2 .

Належними та допустимими доказами відповідач не довів, що військове формування, у якому відповідач проходить службу, переведено на воєнний стан та безпосередньо бере участь у виконанні бойових завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачем у розпорядження суду не надано доказів щодо військової частини, в якій він проходить службу, що зазначена військова частина переведена на воєнний стан та бере безпосередню участь у виконанні бойових завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, суд не має законних підстав для зупинення провадження у справі з підстав, визначених пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Керуючись статтями 189, 197 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відповідачеві ОСОБА_2 та представникові відповідача ОСОБА_3 відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

суддя