ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 614/791/21 Номер провадження 22-ц/814/1068/23Головуючий у 1-й інстанції Гуляєва Г.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 05 січня 2021 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

треті особи: СВК «АГ «Солоненське», ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

установив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 7,68 умовно кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом, на землях комунальної власності Борівської селищної ради Ізюмського (колишнього Борівського району Харківської області), на яке мала право ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 .

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 ..

Після її смерті залишилась спадщина, яку позивач прийняла фактично, до складу спадщини входить право на земельну частку (пай) у розмірі 7.68 умовно кадастрових одиниць в землях колишнього КСП «Солоненське», правонаступником якого є СВК агрофірма «Солоненське» Борівського р-ну Харківської обл.

16 лютого 2020 р. згідно постанови державного нотаріуса Удовенко М.К. відповідно до ст.549 Української РСР фактично прийняла спадщину після матері ОСОБА_2 , однак видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 05 січня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, про хибність висновку суду щодо невизначеності спадкового майна, адже у позові та долучених документах до нього вказано на земельну ділянку конкретного розміру.

Суд безпідставно всупереч сталій судовій практиці та нормативно-правовим актам, які регулюють питання прийняття спадщини, не взяв до уваги постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії у частині встановлення факта прийняття спадщини позивачкою після смерті матері.

Суд необґрунтовано послався у рішенні на судове рішення по справі №614/260/20, адже у зазначеній справі був інший предмет спору.

Наголошується, що у справу надані достатні докази того, що мати позивачки набула право на земельну частку (пай).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 04.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Хіль Л.М., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 15.05.2023 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за життя була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з нею на момент смерті був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно інформації Відділу у Борівському р-ні ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. ОСОБА_2 була включена до Додатку №1 списку громадян-членів КСП «Солоненське» за №376 згідно Державного акту на право колективної власності серії ХР №-05-00-000002 від 19.04.1994, зареєстрованого у Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за №2, а також згідно даних Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Солоненське» запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 в Книзі відсутній (а.с.8).

Батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що підтверджується копією посвідки про народження (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 і ОСОБА_4 уклали шлюб 25 серпня 1963 р. (а.с.9).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

ОСОБА_7 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі на ім`я його довірительки ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті матері ОСОБА_2 , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 лютого 2020 р. Борівської ДНК Харківської обл. (а.с.10).

КСП «Солонянське» Вищесолоненської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4046.8 гектарів землі, під №376 значиться ОСОБА_2 , що підтверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю (а.с.12-13).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою надано відомості лише стосовно видачі КСП «Солонянське» державного акту на право колективної власності на землю, а також інформацію стосовно включення до списку осіб, який є додатком до вказаного державного акту, ОСОБА_2 . Інформації стосовно перебування ОСОБА_2 у членах КСП «Солонянське» станом на час розпаювання земель вказаного КСП позивачкою до суду не надано, отже не доведено обставин членства матері позивачки у підприємстві.

Позивачем не доведено право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 , у КСП «Солонянське».

Збереження ощадної книжки не є дією спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, тому не може розцінюватися як вступ в управління спадковим майном (право на земельну частку (пай) у КСП «Солонянське») після смерті ОСОБА_2 .

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),

до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі

(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до осіб, які мають право на земельну ділянку частку (пай) відносяться спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) в разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року (справа №563/623/19), на яку послався суд першої інстанції, викладений правовий висновок, згідно якого сам факт внесення спадкодавця до списку громадян - членів КСП, який є додатком № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю, не є беззаперечним свідченням набуття спадкодавцем такого права, а лише вказує на наміри щодо виділення йому (спадкодавцеві) земельної ділянки, що за його життя реалізовано не було, у зв`язку із чим намір виділення спадкодавцю земельної частки (паю) не може бути об`єктом спадкування і входити до спадкової маси після його смерті, а тому і прав на отримання після його смерті цієї земельної частки (паю) його спадкоємець не набув.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду 22 жовтня 2020 року (справа № 149/2978/18).

У справі, розглянутій судом першої інстанції, позивачкою не доведено належними і допустимими доказами те, що її мати за життя отримала сертифікат на право власності на земельну частку (пай), отже оскільки вона (мати позивачки) не реалізувала свого права (наміру) на отримання земельної частки (паю), то таке право не може бути успадковане позивачкою.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.371, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 05 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2023 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І. Дорош

В.М. Триголов