Справа № 643/9322/20
Провадження № 4-с/643/24/23
УХВАЛА

08.09.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

представника ДВС: Демченко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду

скаргу ОСОБА_1

на бездіяльність державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління

Міністерства юстиції Демченко Ю.І. під час виконання рішення

Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2020 у справі №

643/9322/20

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть скарги.

1.1. ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Ю.І., відповідно до змісту якої просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Ю.І. щодо не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63327426;

- зобов`язати державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Ю.І. виключити відомості з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63327426.

1.2. Обґрунтовуючи заявлені вимоги скаржник посилається на те, що на виконанні у Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 63327426 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 840, 80 грн. 08.12.2022 року скаржник повністю сплатив борг у виконавчому провадженні № 63327426, проте згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників від 16.06.2023 у цьому реєстрі містяться відомості про нього як про боржника у виконавчому провадженні № 63327426. При цьому, державний виконавець Демченко Ю.І. у телефонній розмові відмовляється виключати з відповідного реєстру відомості про скаржника як про боржника у виконавчому провадженні посилаючись на п. 23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, та зобов`язує скаржника подати їй певне письмове звернення. Проте, п. 23 розділу ІІІ зазначеної Інструкції стосується лише випадків повернення виконавчого документа стягувачу. Натомість, у виконавчому провадженні № 63327426 виконавчий документ стягувачу не повертався, а виконавче провадження повинно бути закінчено на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Посилаючись на положення ст. ст. 4, 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 2, 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, скаржник вважає, що у даному випадку він не повинен був подавати виконавцю жодних заяв про виключення відповідної інформації про нього з Єдиного реєстру боржників. Однак, протягом тривалого часу державним виконавцем не здійснено жодних дій щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про скаржника як про боржника у відповідному виконавчому провадженні. Таким чином, бездіяльність державного виконавця щодо не виключення відповідних відомостей з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні скаржник вважає протиправною.

ІІ. Стислий зміст заперечень державного виконавця щодо поданої скарги.

2.1. Державний виконавець проти задоволення поданої скарги заперечив, посилаючись на те, що 02.03.2021 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. 08.12.2022 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 643/9322/20 надійшли грошові кошти у розмірі 1 224, 88 грн. У такому випадку, відповідно до вимог п. 23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, скаржник мав звернутися до державного виконавця з відповідною заявою, до якої мав додати документ, що підтверджує наявність обставин для винесення постанови про виключення його з Єдиного реєстру боржників. Проте, перевіркою вхідної кореспонденції відділу встановлено, що від скаржника не надходила заява щодо виключення з реєстру боржників, та будь-які інші заяви, клопотання чи повідомлення.

ІІІ. Обставини, встановлені судом при розгляді даної скарги.

3.1. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2020 у справі № 643/9322/20, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18.01.2021, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 840, 80 грн.

3.2. 06.11.2020 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63327426 з примусового виконання виконавчого листа № 643/9322/20, виданого 12.10.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в дохід держави у розмірі 840, 80 грн.

3.3. 18.11.2020 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження для боржника ОСОБА_1 у розмірі 201, 00 грн.

3.4. 27.02.2021 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника в сумі 1 125, 88 грн.

3.5. 02.03.2021 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

3.6. 08.12.2022 року боржник перерахував на рахунок виконавчої служби грошові кошти у розмірі 1 224, 88 грн.

3.7. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_1 значиться боржником у виконавчому провадженні № 63327426.

ІV. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні даної скарги та застосовані норми права.

4.1. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

4.2. Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

4.3. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу приписів вищевказаної статті Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. У цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

4.4. Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

4.5. Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

4.6. Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

4.7. Як зазначалось судом вище, 02.03.2021 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

08.12.2022 року боржник перерахував на рахунок виконавчої служби грошові кошти у розмірі 1 224, 88 грн.

4.8. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

4.9. Згідно з п. 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів;

про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»;

про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

В день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

4.10. Згідно з п. 23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі Інструкція) за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Заява боржника та додані до неї документи, а також документи за результатом розгляду такої заяви приєднуються до матеріалів виконавчого провадження, в межах якого виноситься постанова про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

4.11. Проте, матеріли справи не містять доказів на підтвердження того, що скаржник звертався до державного виконавця із заявою про виключення його з реєстру боржників у порядку, визначеному п. 23 розділу ІІІ Інструкції, внаслідок чого у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

4.12. Доводи скаржника з приводу того, що п. 23 розділу ІІІ Інструкції не застосовується до спірних правовідносин і він не повинен був подавати державному виконавцю будь-яких заяв суд вважає безпідставними, оскільки виконавче провадження ВП № 63327426 не було завершено у зв`язку з фактичним виконанням рішенням суду, як про це стверджує скаржник, а постановою від 02.03.2021 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, повторно виконавчий документ до виконання не пред`являвся. Після повернення виконавчого документа стягувачу 08.12.2022 року скаржником була сплачена заборгованість, а тому в силу п. 23 розділу ІІІ Інструкції постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено.

4.13. Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що всупереч приписів статті 81 ЦПК України скаржником не було надано суду доказів на підтвердження того, що державний виконавець діяв з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції.

V. Висновки суду за результатами розгляду скарги.

5.1. Частинами 1, 3 статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

5.2. Враховуючи те, що під час розгляду скарги судом встановлено, що державний виконавець діяв у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією і прав скаржника порушено не було, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої скарги.

Керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Ю.І. під час виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2020 у справі № 643/9322/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом 15 днів шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.09.2023 року.

Суддя Н.В. Новіченко