СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/6100/23

пр. № 2/759/2703/23

12 вересня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Стеблецького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2023 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшов зазначений позов. Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , з підстав тривалої відсутності (більше шести місяців), відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, оскільки останній не проживає у спірному приміщенні понад встановлені строки, перешкод в користуванні йому не чинилось, він добровільно залишив місце проживання за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 10.04.2023 р. у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.26).

Ухвалою суду від 06.07.2023 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд витребувано докази по справі (а.с.59).

У судове засідання позивачі не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити з підстав викладених в заяві, не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.37, 69).

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі. Відзиву на позов до суду не подав. Оскільки відповідач не з`явився до суду, а конверти з повідомленням про слухання справи повернулися з відміткою "Укрпошти" за закінченням термун зберігання, на судовому сайті було розміщено оголошення про час та місце розгляду справи (а.с.74).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі. Письмових пояснень до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилаються на те, що відповідач в спірному житловому приміщенні не проживає протягом останніх 10 років, квартирою не цікавиться, а тому відповідно до норм статей 71, 72 ЖК України це є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі ордеру на житлове приміщення № 103551 від 10.02.1969 р., ОСОБА_4 отримав спірну квартиру АДРЕСА_2 на чотири особи - на себе та членів сім`ї - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , наданого на виконання ухвали суду від 06.07.2023 р. (а.с. 59, 66).

В подальшому, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та в зв`язку з чим був знятий з реєстраційного обліку (а.с.71).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Києва наданого на виконання ухвали суду від 10.042023 р. в спірному житловому приміщенні зареєстровані позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та відповідач ОСОБА_3 (а.с. 33).

Згідно Актів про непроживання осіб від 13.03.2023р., складеними сусідами та завіреним ЖЕД №2 ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 01.01.2022 р. (а.с. 6, 7).

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч.1, 2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі статті 71 ЖК України, предметом доказування є причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності.

При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УPCP), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно залишив спірне житлове приміщення, в якому зареєстрований та тривалий час в ньому не проживає, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги з підстав зазначених в позові є обґрунтованими та доведеними.

Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.ст. 64, 71, 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 13, 76, 89, 141 280, 282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1073,00 грн. кожному.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Зазначити дані позивачів:

1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Зазначити дані відповідача

1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Зазначити дані третьої особи:

1) Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, , місцезнаходження: м. Київ, просп. Берестейський, 97.

Суддя Бабич Н.Д.