єдиний унікальний номер справи 546/239/23
номер провадження 2-з/546/32/23
УХВАЛА

14 вересня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Решетилівська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про закінчення спадкової справи без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язання прийняти заяву про прийняття спадщини із заведенням спадкової справи,-

встановив:

У провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою судді від 02.03.2023 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

13 вересня 2023 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 05 жовтня 2023 року.

14 вересня 2023 року до Решетилівського районного суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про забезпечення доказів, у якій зазначила, що необхідно забезпечити шляхом витребування наступні докази: нотаріально завірені копії всіх платіжних документів за вчинення нотаріальних дій по спадковій справі ОСОБА_7 № 98/2022 та нотаріальні завірені копії платіжних документів стосовно надання державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Тетяною Михайлівною додаткових послуг правового характеру, які не пов`язані з вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру в спадковій справі ОСОБА_7 № 98/2022.

Також у зазначеній заяві ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на ті обставини, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, що, зокрема, було встановлено Верховним Судом в ухвалі від 12.06.2023 у справі № 546/291/23.

Суд, вивчивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, доходить наступних висновків.

До заяви про забезпечення позову на підтвердження відсутності доходів заявницею були додані: копія 4, 5, 6 та 7 сторінок трудової книжки, згідно з якою ОСОБА_1 з 2020 року не працює; роздруківку з особистого кабінету ОСОБА_1 на сайті Пенсійного фонду України, згідно з якою ОСОБА_1 з 2020 року не отримувала доходи; відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких ОСОБА_1 за період з І кварталу 2022 року по ІV квартал 2022 року не отримувала доходів (т.4, а.с.60-64).

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі зокрема, за умови , що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Відповідного до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного тлумачення даної норми слідує висновок про право, а не обов`язок суду звільняти сторону від обов`язку по сплаті судового збору. Так у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2023 у по справі № 990/13/223 зазначено, що з розуміння положень статті 8 у системному зв`язку з положеннями статей 1, 2 та 5 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» випливає, що суд правоможний застосувати відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків можна визначити, що скаржник не отримував доходів. Проте цих документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору.

Як вбачається із копії наданої позивачкою трудової книжки, позивачка має молодий вік, та звільнена 18 березня 2020 року. При цьому інформації щодо перебування позивачки на обліку у центрі зайнятості з часу звільнення нею надано не було. Позивачкою ОСОБА_1 не було спростовано того, що вона є працездатною особою та має можливість забезпечувати себе матеріальними благами та не надано відповідних доказів.

Таким чином, за подання заяви про забезпечення доказів ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір, оскільки на неї, як на платника судового збору, не поширюються пільги звільнення від сплати цього платежу та нею не було надано відповідних підтверджуючих документів.

Суд звісно ураховує практику Верховного Суду, зокрема ухвалу суду від 12.06.2023 у справі № 546/291/23, якою ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору.

Водночас слід зазначити, що до висновку про недоведеність того, що майновий стан перешкоджає сплаті ОСОБА_1 судового збору, суд дійшов з огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20 квітня 2023 року по справі № 990/13/223, які мають перевагу над висновками колегії суддів цього суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Так, ОСОБА_1 в порушення вимог, встановлених ч. 3 ст. 117 ЦПК України, не надала суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі за звернення до суду із заявою про забезпечення доказів.

Частиною 4 ст. 117 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів слід повернути.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 116-118, 260, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів відмовити.

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Решетилівська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про закінчення спадкової справи без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язання прийняти заяву про прийняття спадщини із заведенням спадкової справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко