Справа № 466/7019/23
Провадження № 2/466/1855/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючої - судді Білінської Г.Б.

за участі: секретаря Філевич У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту майна,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з майна та просила винести рішення яким, зняти арешт з належного ОСОБА_1 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Свою вимогу мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.02.1988, виданого Ряснянською селищною радою згідно рішення № 59 від 18.02.1988, що підтверджується вищевказаними рішеннями та довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 2323 від 06.06.2023. Однак, на даному житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 наявне обтяження у вигляді арешту. Як вбачається з листа Західного міжрегіонального управління юстиції від 09.06.2023 № 2513/01-17 вищевказане обтяження було накладено на підставі постанови, 1226А/К, від 31.07.2002, виданої ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові. Дана постанова була винесена при примусовому виконанні опротестованого простого векселя № 10 виданого 30.05.2002 ТзОВ «ЛІФАН-ДК» про стягнення з ТзОВ «ЛІФАН-ДК» на користь Шацького учбово-дослідного ДЛГ 32000,00 грн. Позивач, ОСОБА_1 , не була учасником даного виконавчого провадження, а тому накладення арешту на належне їй з 1988 року майно порушує її право власності, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 вищезазначену справу передано до розгляду судді Білінській Г.Б.

Ухвалою судді від 07.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

24.07.2023 від в.о. начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Сеньківа А. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій проти зняття арешту з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не заперечив та просив судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

В судове засідання позивачка не з`явилась та подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився та подав на адресу суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.02.1988, виданого Ряснянською селищною радою на підставі рішення Яворівської районної ради № 59 від 18.02.1988 вбачається, що будинок у цілому з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_2 за реєстровим № 344.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 2323 від 06.06.2023 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (кол. назва АДРЕСА_2 ) зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.02.1988, виданого Ряснянською селищною радою на підставі рішення № 59 від 18.02.1988.

Однак, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесеної 31.07.2002 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові Калиновською А. Ю. накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «Ліфан-ДК», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Брюховицька, 32 та заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом наведених положень закону вбачається, що тільки власнику надано право для звернення до суду за вирішенням питання про зняття арешту з майна, а також вжиття заходів щодо захисту права власності.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно позивачки, порушуються її права оскільки вона не була учасником виконавчого провадження, внаслідок чого позбавлена права користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивачки, шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Судові витрати по справі складаються із судового збору.

В силу дії ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладається на відповідача та позивачка просить стягнути судового збір з відповідача, а відтак суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту майна - задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , який накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові Калиновською А. Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.07.2002.

Стягнути з відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ЄДРПОУ - 35009321, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три грн. шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції міністерства юстиції (м.Львів) ( адреса: м.Львів, вул.Котлярська, 6, ).

Текст рішення складено та підписано 04.08.2023.

Суддя Г. Б. Білінська