У Х В А Л А

26 вересня 2023 року м. Київ

Справа № 362/4797/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/8140/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Ковбеля М.М., 30 жовтня 2019 року в м. Василькові, за заявою Прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Васильківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про перегляд рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року заяву Прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Васильківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - задоволено.

Скасовано рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2016 року у цивільній справі №362/4797/16-ц, 2-о/362/176/16 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - за нововиявленими обставинами.

Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовлено повністю.

Не погодилась із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , 30 березня 2023 року її представником до Київського апеляційного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року витребувано з Васильківського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи.

Запитом Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року повторно витребувано з Васильківського міськрайонного суду Київської області матеріали справи, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 21 вересня 2023 року.

До апеляційної скарги представником долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивоване тим, що копію оскаржуваного судового рішення від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 отримала 01 березня 2023 року під час ознайомлення її представника з матеріалами цивільної справи, про що є відмітка в заяві про ознайомлення. До цього часу копію рішення суду ОСОБА_1 не отримувала.

Представник також зазначає, що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення про нібито направлення ОСОБА_1 вказаного судового рішення, яке вона нібито отримала. Однак, ОСОБА_1 не повідомлялась про дату та час судового засідання на 30 жовтня 2019 року, не приймала участь в даному судовому засіданні, не була при оголошенні рішення суду, та не отримувала його поштовим відправленням, яке було відправлено на адресу: АДРЕСА_1 , оскільки вона не проживала на той час за вказаною адресою, а проживала за іншою адресою, що підтверджується договором оренди від 12 травня 2012 року. Підпис від імені ОСОБА_1 в поштовому відправленні виконаний не нею, а іншою особою.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року.

Однак, перевіривши доводи наведені в клопотанні, матеріали справи та апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційне провадження не може бути відкрито, виходячи з такого.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Чинний Цивільний процесуальний кодекс не містить визначення терміну «обставин непереборної сили».

Визначення «обставини непереборної сили» дається в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні»

Так, відповідно до ч. 2 ст. 14-1 цього Закону форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Слід зазначити, що Верховний Суд в своїх рішення неодноразово наголошує, шо поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд (постанова Верховного Суду від 09 квітня 2020 року по справі № 638/13008/18 (провадження № 61-2607св19), постанова Верховного Суду від 26 лютого 2020 року по справі № 2-1368/07 (провадження № 61-6923св19).

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року ухвалено за відсутності ОСОБА_1 та/або її представника /а.с. 123-130/.

При цьому, ОСОБА_1 , є стороною у справі, і була належним чином повідомленою про розгляд справи (заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами), зокрема, в матеріалах справи наявне зворотнє поштове повідомлення про отримання ОСОБА_1 копії ухвали суду про призначення судового засідання на 30.10.2019 об 11.15 год, та матеріалів заяви /а.с. 116/.

Копію повного тексту оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримала 18 грудня 2019 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення /а.с. 139/.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржуване рішення було Надіслано судом: 17.01.2020. Зареєстровано: 17.01.2020. Оприлюднено: 20.01.2020.

Із апеляційною скаргою на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року, представник ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції 30 березня 2023 року, тобто після спливу одного року з моменту постановлення оскаржуваного рішення суду.

Положення ст. 358 ЦПК України передбачають можливість поновлення строків на апеляційне оскарження лише у випадку, коли особа, не була повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки та у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Посилання представника ОСОБА_1 , як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження на те, що ОСОБА_1 не була обізнана про розгляд справи та копію рішення суду не отримувала, зокрема, не отримувала жодні поштові відправлення, які були відправлені на адресу: АДРЕСА_1 , оскільки вона не проживала на той час за вказаною адресою, а проживала за іншою адресою, що підтверджується договором оренди від 12 травня 2012 року, та підпис від її імені в поштовому відправленні виконаний не нею, а іншою особою, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з такого.

Так, в матеріалах справи міститься копія паспорта ОСОБА_1 , в якому зазначене останнє місце її реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 5 на звороті/, саме на цю поштову адресу суд першої інстанції надсилав судову кореспонденцію та саме за цією адресою вона була отримана ОСОБА_1 .

Договір оренди, на який посилається представник, датований травнем 2012 року та жодним чином не підтверджує обставини проживання ОСОБА_2 , станом на 2019 рік, за адресою вказаною в договорі.

Долучений представником до клопотання Акт про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації від 14 липня 2022 року, складений стосовно громадянина ОСОБА_3 , який не є стороною у вказаній справі, а тому до уваги суду не приймається.

Крім цього, в апеляційній скарзі адресою проживання ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_2 .

Таким чином, представником ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів не підтвердження обставин викладених в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, та вказані обставини не є «обставинами непереборної сили», а тому суд апеляційної інстанції їх до уваги не приймає.

Також слід зазначити, що сторона у справі має цікавитися станом розгляду справи. Крім того, дані про хід розгляду справи є доступними для сторін у справі, як при безпосередньому зверненні до суду, так і через мережу інтернет.

З урахуванням того, що ч. 2 ст. 358 ЦПК України містить імперативну вказівку для суду як він має діяти у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення і з матеріалів справи не вбачається обставин, визначених п.1, п.2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Ковбеля М.М., 30 жовтня 2019 року в м. Василькові, за заявою Прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Васильківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про перегляд рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: В.А. Нежура

Н.В. Поліщук