ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Обідіної О.І., Панченка О.О.,

за участю секретаря Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій та рішень головного державного виконавця протиправними (неправомірними) та зобов`язання усунути допущені порушення прав; заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коваленко Олена Сергіївна, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій та рішень головного державного виконавця протиправними (неправомірними) та зобов`язання усунути допущені порушення прав, в якій прохав визнати протиправними (неправомірними) дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коваленко Олени Сергіївни щодо відкриття 29.09.2022 року виконавчого провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» залишку боргу в розмірі 21529,19 гривень; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття 29.09.2022 року виконавчого провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» залишку боргу в розмірі 21529,19 гривень та всі інші постанови, винесені у зв`язку з примусовим виконанням вказаного виконавчого листа.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що 01.11.2022 року він через додаток Дія дізнався, що старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Коваленко О.С. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з нього на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» залишку боргу в розмірі 21529,19 гривень.

Виконавчий лист №554/10510/18, виданий 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» боргу в розмірі 23050 гривень перебував на примусовому виконанні у період з 31.07.2020 року по 03.06.2021 року.

За період з серпня 2020 року по червень 2021 року з його заробітку за місцем його роботи ТОВ «Дельта» були проведені утримання згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.08.2020 року, винесеною головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Корецькою Оксаною Миколаївною, в загальному розмірі 17260,28 гривень.

Таким чином, залишок боргу за означеним виконавчим документом становить 3789,91 гривень.

31.07.2020 року головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Корецькою О.М. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП №62685644 (про стягнення боргу при примусовому виконанні виконавчого листа №554/10510/18 в розмірі 1762 грн.) та ВП №62685806 (про стягнення боргу при примусовому виконанні виконавчого листа №554/10510/18 в розмірі 23050,19 грн.) у зведене виконавче провадження.

За період з серпня 2020 року по грудень 2020 року з його заробітку за місцем роботи ТОВ «Дельта» також були проведені утримання по ВП №62685644 загального розміру 2138,20 грн. Розмір переплати за цим виконавчим провадженням склав 376,20 грн.(2138,20 грн. 1762 грн.).

Ухвалою Октябрського районний суд м. Полтави від 16.09.2020 року, визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття 31.07.2020 року ВП №62685806 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 23050,19 грн. 03.06.2021 року головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Корецькою О.М. винесено постанову про скасування документу постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2020 року.

Отже, при винесенні 29.09.2022 року постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69948409 державний виконавець діяв неправомірно. Так, було прийнято до виконання виконавчий документ, по якому не існує залишку боргу в розмірі 21529,19 грн., що призвело до повторного стягнення за одним і тим же виконавчим документом боргу, який вже стягнуто в розмірі 17260,28 грн.

Вказував, що він зареєстрований та постійно проживає по АДРЕСА_1 , немає роботи та майна в м.Полтаві, отже державним виконавцем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» безпідставно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними (неправомірними) дій старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коваленко Олени Сергіївни щодо відкриття 29.09.2022 року виконавчого провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» залишку боргу в розмірі 21529,19 гривень; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття 29.09.2022 року виконавчого провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» залишку боргу в розмірі 21529,19 гривень.

Провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 в частині визнання протиправною та скасування постанови про відкриття 29.09.2022 року виконавчого провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10% від суми заборгованості, витрат виконавчого провадження у розмірі 200 гривень, виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2152,92 гривень -закрито.

Роз`яснено заявнику ОСОБА_1 право звернутися з такою скаргою в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.

Не погодившись із вказаною ухвало, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , прохав скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що станом на 31.07.2020 року даними автоматизованої системи виконавчого провадження підтверджувалося наявність зведеного виконавчого провадження ВП №62685806, по якому об`єднано виконавчі провадження ВП № 62685644 та ВП № 62685806 та скасованого ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 16 вересня 2020 року, яка набрала законної сили 01.10.2020 року.

Судом першої інстанції не враховано, що постанова державного виконавця від 05 серпня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника скасована ухвалою суду від 16 вересня 2020 року.

Вказував, що матеріали справи не містять жодних доказів ведення у встановленому порядку обліку і звітності за сумами на депозитному рахунку, всі висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Судом першої інстанції не враховано що виконавчий лист №554/10510/18 виданий 16 травня 2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з нього на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" боргу в розмірі 23050,19 грн не може бути прийнятий до виконання та на підставі нього відкрито виконавче провадження, оскільки за ним об`єктивно неможливо встановити розмір залишку заборгованості.

Відсутність залишку заборгованості фактично спричиняє негативні наслідки та порушує його законні права та інтереси, не відповідає основним засадам виконавчого провадження.

Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону, є суперечливими, зроблені без урахування конкретних обставин справи, які мають юридичне значення.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 12.02.2019 року №554/10510/18 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 01.10.2015 року по 01.11.2018 року в сумі 23050,19 грн., що утворилась за адресою: АДРЕСА_2 та судовий збір в сумі 1762 грн. (а.с.33-34 рішення суду).

Октябрським районним судом м.Полтави 16.05.2019 року видано виконавчий лист №554/10510/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» боргу в сумі 19125,76 грн., 3% річних в сумі 899,63 грн. та індексу інфляції в сумі 3024,8 грн., а всього 23050,19 грн. (а.с.138 виконавчий лист).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коваленко О.С. від 29.09.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» залишку боргу в розмірі 21529,19 грн., а також про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10% від суми заборгованості, витрат виконавчого провадження у розмірі 200грн., виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2152,92грн. (а.с.139).

Встановлено, що заборгованість в повному обсязі не погашена, що не заперечується і стороною скаржника.

Підстав, визначених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», для закінчення виконавчого провадження судом не встановлено.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ч.2 ст. 18 вказаного закону невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 18.10.2018 року у справі 442/2670/17 судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання незалежно від факту звернення виконавчого документа до примусового виконання. Не виконання судового рішення у добровільному порядку змушує сторону, на користь якої прийнято судове рішення, звернутися у встановленому законом порядку до примусового виконання рішення, що створює для іншої сторони несприятливі наслідки, у тому числі у вигляді обов`язку сплати виконавчого збору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5ст 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, визначених статями 4,5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, яка виготовлюється за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

Вбачається, що 29.09.2022 року, керуючись вимогами ст.3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коваленко О.С. винесено постанову №69948409 про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ №554/10510/18 видано на підставі рішення Октябрським районним судом міста Полтави, яке набрало законної сили, та яке не було виконано.

Оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження відповідає вимозі ч 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Встановивши, що виконавчий документ, виданий судом, не скасовано, а заборгованість боржником не погашена, по даному виконавчому провадженню продовжуються дії по стягненню, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій державного виконавця та дотримання ним вимог закону.

Отже, висновок місцевого суду про те, що скарга в частині визнання дій та рішень головного державного виконавця протиправними (неправомірними) є необгрунтованою та не підлягає задоволенню, є правильним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом під час розгляду справи було встановлено про обізнаність скаржника про наявність відкритого виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.24 Законом України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Крім цього, Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника, зазначеного у виконавчому документі, даним, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 826/15676/16 (адміністративне провадження №К/9901/33621/18).

Місцевим судом вірно відхилено доводи заявника про те, що провадження відкрито в м.Полтаві, тоді як він проживає в Машівському районі Полтавської області, оскільки державним виконавцем керуючись статтями 4, 24, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» та виходячи із зазначеного виконавчого листа про примусове виконання рішення суду, інформації про місце проживання боржника, правомірно відкрито виконавче провадження за адресою боржника.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства вимоги скарги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною та скасування постанови про відкриття 29.09.2022 року виконавчого провадження ВП №69948409 з примусового виконання виконавчого листа №554/10510/18, виданого 16.05.2019 року Октябрським районним судом міста Полтави, про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10% від суми заборгованості, витрат виконавчого провадження у розмірі 200 гривень, виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2152,92 гривень, з огляду на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

За змістом частин другої-третьої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно з частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15 (провадження №12-93гс18), у справі №127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11 (провадження №14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі №545/2246/15-ц (провадження №14-639цс18) та від 19 травня 2020 року у справі №754/2223/15-ц (провадження №14-568цс19), а також у постановах Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі №361/1222/20, від 09 квітня 2020 року у справі №758/ 6070/19.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, судом першої інстанції вірно роз`яснено заявнику право звернутися з такою скаргою в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.

Ураховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг не є суттєвими, тому не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.І. Обідіна

О.О. Панченко