УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/773/23

Провадження № 2-др/568/12/23

29 серпня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

представник первісного позивача Міщенко М.

розглянувши заяву відповідача за первісним позовом про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі № 568/773/23

за позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

до ОСОБА_1

про стягнення завданих збитків

за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

про визнання незаконним та скасування рішення комісії АТ "Рівнегаз" від 26.01.2023 року

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.07.2023 р. провадження у справі за первісним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про визнання незаконним та скасування рішення комісії від 26.01.2023 року закрито на підставі ч. 1 ст..255 ЦПК України. Судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, повернуто як первісному, так і зустрічному позивачу.

31.07.2023 р. до суду надійшла заява зустрічного позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 34000 грн.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі. Наголосив, що Додаток до Договору від 29.06.2023 р. про надання правової допомоги датований 05.03.2023 р., тобто за три місяці до укладення самого Договору, а тому виникають сумніви у його належності та достовірності. Акт приймання-передачі не містить детального опису (вид, назви) робіт, послуг та часу, який витрачено на надання відповідної послуги, відсутня їх вартість. Наданий акт приймання-передачі наданих послуг не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення про виклик до суду.

В судовому засіданні представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" заперечив вимоги заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в повному обсязі. Вважає вимоги заяви необгрунтованими та такими, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що 30.05.2023 р. АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу.

29.06.2023 р. ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про визнання незаконним та скасування рішення комісії оформленого протоколом від 26.01.2023 р.

06.07.2023 р. АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" подав до суду заяву про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернення судового збору.

25.07.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про залишення зустрічного позову без розгляду та повернення сплаченого судового збору. В обґрунтування заяви вказала, що між сторонами за зустрічними позовними вимогами відсутній спір, а тому просила залишити зустрічний позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою суду від 25.07.2023 р. на підставі ч. 1 ст.. 255 ЦПК закрито провадження у справі за первісним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про визнання незаконним та скасування рішення комісії від 26.01.2023 року. Повернуто первісному та зустрічному позивачам судовий збір сплачений при поданні позовної заяви.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.137 ЦПК України).

Процесуальний порядок вирішення судом питання про розподіл судових витрат, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, у разі закриття провадження у справі, передбачений ч. 5 ст.142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду лише відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Разом із тим, у результаті закриття провадження процесуальний закон не передбачає відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 308/12079/18 та від 04 серпня 2021 року справа № 686/9357/20.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (Постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16 листопада 2022 року).

Установлено, що у відзиві на первісний позов та у зустрічному позові ОСОБА_1 просила стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, вказавши, що докази таких витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рушення.?

25.07.2023 р. позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34000 грн.

На підтвердження наданих послуг позивачем за зустрічним позовом долучено: договір про надання правової допомоги №29-05/23-06 від 29.06.2023 р., Додаток до договору від 05.03.2023 р., квитанцію на суму 2500 грн., рахунок № 26 від 25.07.2023 р. та акт прийому-передачі наданих послуг від 25.07.2023 р..

Як вбачається із матеріалів справи, 29.06.2023 р. між ОСОБА_1 та адвокатським бюро "Бернацький і Партнери" в особі керуючого бюро Бернацького П.В. укладено договір про надання правової допомоги № 29-05/23-06.

Відповідно до умов Договору, Бюро бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу у вирішенні спору між АТ "Оператор газорозподільниї системи "Рівнегаз" та ОСОБА_1 у справі № 568/773/23 за позовом АТ "Оператор газорозподільниї системи "Рівнегаз" до ОСОБА_1 про стягнення збитків.?

Пунктом 2.1 договору передбачені повноваження Бюро на пред`явлення від імені клієнта та у його інтересах відповідний позовом.?

Відповідно до п. 4.1 Договору розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається у розмірі 10000 грн. Розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, також може визначитися сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.?

Бюро надає клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, обсяг наданої правової послуги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору (п. 5.1).

05.03.2023 р. між ОСОБА_2 та адвокатським бюро "Бернацький і Партнери" в особі керуючого бюро Бернацького П.В. укладено Додаток до Договору про надання правової допомоги. Відповідно до умов якого, сторони дійшли згоди, що клієнт здійснює Бюро виплату гонорару у фіксованому розмірі на його поточний рахунок, а саме: за послуги в суді першої інстанції, після підписання цього Додатку суму в розмірі 20000 грн. та 10000 грн. протягом 30 банківських днів після прийняття судом позитивного для клієнта судового рішення у справі (п. 1.1).

Пунктом 1.2 Додатку передбачено, що участь адвоката в одному судовому засіданні в суді першої інстанції коштує 2000 грн., після прийняття судом позитивного для Клієнта судового рішення у справі.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2023 р., загальна вартість послуг становить 34000 грн., яка складається: 30000 грн. фіксований розмір гонорару за надані послуги, 4000 грн. участь в судових засіданнях.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2023 р. вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 29.06.2023 р. адвокатське бюро надало, а клієнт отримав послуг підготовки та подання: зустрічної позовної заяв від 29.06.2022 р.; клопотання про витребування оригіналів письмових доказів викладене у зустрічній позовній заяві; відзиву на первісний позов; клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи від 03.07.2023 р.; клопотання про витребування оригіналів письмових доказів викладене у відзиві на первісний позов. Вартість вказаних робіт становить 30000 грн.?

Вказано, що адвокат Бюро представляв інтереси клієнта у двох судових засіданнях: 25.07.2023 р. та 11.07.2023 р. Вартість вказаних робіт становить 4000 грн.

В матеріалах справи міститься рахунок № 26 від 25.07.2023 р. на оплату послуг за надання правової допомоги у справі № 568/773/23 на суму 34000 грн.

Крім того, в матеріалах справи міститься квитанція від 31.07.2023 р., призначення платежу оплата послуг за надання правової допомоги в сумі 2500 грн.

Суд враховує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом?

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня? 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Оскільки, ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду лише відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Разом із тим, у результаті закриття провадження процесуальний закон не передбачає відшкодування судових витрат, понесених позивачем.?

Таким чином, ураховуючи те, що сторонами не оскаржена ухвала суду про закриття провадження у справі, а стаття 142 ЦПК України не містить положення про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в разі закриття провадження в справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (за відсутністю предмета спору), суд дійшов висновку про відсутність правової підстави для задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу за подання зустрічного позову.?

А відтак, надані адвокатом послуги з підготовки та подання зустрічної позовної заяв від 29.06.2022 р. та клопотання про витребування оригіналів письмових доказів викладене у зустрічній позовній заяві, відшкодуванню позивачу (за зустрічним позовом) не підлягають.

Суд вважає, що надані адвокатом послуги з підготовки та подання клопотання про витребування від первісного позивача для огляду та дослідження у судовому засіданні письмових доказів, яке викладено у відзиві на первісний позов (від 03.07.2023 р.) є аналогічним за змістом клопотанню про витребування доказів, викладене у зустрічному позові від 29.06.2023 р., а тому суд вважає, що повторне клопотання не є необхідною процесуальною дією у даній справі.

Відповідно до протоколу судового засідання від 25.07.2023 р. представник ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не приймав, а тому вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. за участь в судовому засіданні від 25.07.2023 р. є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи (саме як представника відповідача), принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з первісного позивача на користь первісного відповідача?3000 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідає засадам розумності та справедливості.

Суд приймає до уваги заперечення позивача (за первісним позовом) щодо дати укладання Додатку до Договору від 05.03.2023 р., який передує укладенню самого Договору про надання правничої допомоги від 29.06.2023 р. Суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн. перебуває у відповідності до розділу 4 Договору про надання правничої допомоги від 29.06.2023 р., який укладений між сторонами.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву позивача та стягнути з первісного позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст. 142, 255, 258 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі №568/773/23 - задоволити частково.

Стягнути з АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (33027, м.Рівне, вул. Івана Вишенського, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3000 судових витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 29.08.2023 р.

Суддя А.О. Сільман