Провадження № 2-о/357/351/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2023 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю., перевіривши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Білоцерківська міська рада; 2) ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт здійснення нею постійного стороннього догляду і піклування за своїм дідом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому за станом здоров`я, згідно з висновком Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії встановлено І групу інвалідності по зору довічно, з потребою постійної сторонньої допомоги, та який потребує постійного стороннього догляду за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , який впродовж останніх п`яти років страждає на ряд захворювань, пов`язаних з динамічною втратою зору. Заявник проживає з дідусем та здійснює постійний догляд та піклування за ним. З 2020 року дід повністю втратив зір, у зв`язку з чим йому встановлено І групу інвалідності довічно з потребою сторонньої допомоги. ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , але з 2008 року шлюбні відносини між ними фактично припинились та вона проживає окремо. Донька діда та мати заявника вже тривалий час на постійній основі проживає в Республіці Польща та має намір отримати громадянство цієї країни, повертатись в Україну наміру не планує. Інші родичі в дідуся відсутні. Заявник вказує, що незаміжня, дітей не має. Наразі мобілізована на службу в лави Збройних Сил України. Встановлення факту необхідне заявнику, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання пільг і виплат, пов`язаних з постійним доглядом, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Вищезазначену справу зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Цуранову А.Ю.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, слід виходити з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У частині 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) роз`яснено, що для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. […] Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови). Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження з посиланням на статті 293, 315 ЦПК України, ОСОБА_1 просить встановити факт здійснення нею постійного догляду і піклування за її дідом ОСОБА_2 , за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Встановлення такого факту їй необхідно для реалізації прав, отримання пільг і виплат, пов`язаних з постійним доглядом, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки вона проходить службу в лавах ЗСУ.

За змістом абз. 7 п. «г» ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану, звільняються з військової служби на підставах у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про соціальні послуги» підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи: заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг; звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.

Згідно з пунктом 25 Порядку організації надання соціальних послу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 587 (далі - Порядок), для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг (далі - особа), подає уповноваженому органу за своїм задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) заяву про надання соціальних послуг (далі - заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку.

Відповідно до пункту 36 Порядку, після отримання інформації за результатами запиту чи шляхом доступу до даних державних електронних інформаційних ресурсів уповноважений орган протягом десяти робочих днів з дня одержання заяви відповідно до отриманих документів (даних) та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи/ сім`ї у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, що видається за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Про прийняте рішення особа, її законний представник, уповноважена особа органу опіки та піклування інформується уповноваженим органом не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття шляхом надання (надсилання) повідомлення про надання/відмову в наданні соціальних послуг у паперовій або електронній формі (пункт 37 Порядку).

Механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, визначено Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою КМУ від 23 вересня 2020 року за № 859.

Пунктом 7 цього Порядку визначено, що призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів, але не виключно: заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заява про згоду отримувати соціальні послуги; висновок лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ.

Норми чинного законодавства не вимагають для призначення виплат особі, що здійснює догляд чи звільнення з лав ЗСУ, вставлення в судовому порядку факту здійснення постійного догляду особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Необхідність такого догляду та сам факт його здійснення встановлюється уповноваженим органом на підставі поданих документів.

З вказаного вбачається, що діючим законодавством визначений позасудовий порядок встановлення факту, який просить встановити заявник в судовому порядку, що виключає можливість такого розгляду.

Натомість, заявником не надано відповідних доказів, що вона використала всі передбачені законодавством можливості щодо встановлення даного факту в позасудовому порядку.

У разі невизнання уповноваженими особами Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради права ОСОБА_1 на отримання виплат, передбачених Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою КМУ від 23 вересня 2020 року за № 859, або ж відмови Територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у праві на звільнення з лав ЗСУ, визначеного ст. 26 «Про військовий обов`язок і військову службу», заявник не позбавлена можливості оскаржити їх дії чи бездіяльність у судовому порядку. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існуватиме у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, слід дійти висновку, що заява про встановлення юридичного факту, а саме, що заявник є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за своїм дідом, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законодавством визначений позасудовий порядок встановлення статусу надавача соціальних послуг, відтак у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. 13, 186, 315, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Білоцерківська міська рада; 2) ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (підписання) до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення (підписання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. Ю. Цуранов