Справа № 214/4621/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гончар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №214/4621/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою представником позивача адвокатом Зеркіним Артуром Сергійовичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Зеркін А.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду 26.06.2023 року засобами поштового зв`язку (зареєстровано в канцелярії суду за вх. №13894 від 28.06.2023 року) з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб укладений 19.09.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривого Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №534.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.09.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб, який зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривого Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №534. Від початку сімейне життя подружжя складалося добре, вони разом проживали у гармонії, мали гарні взаємовідносини, але поступово стосунки між подружжям почали погіршуватися, що в подальшому призвело до втрати порозуміння та поваги один до одного. Постійні сварки та непорозуміння, різниця характерів, відсутність довіри, призвели до неможливості збереження шлюбу. Подружжя проживає окремо з березня 2022 року, шлюб носить формальних характер. Спільних дітей сторони від шлюбу не мають. Примирення між ними неможливе, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2023 року матеріали цивільної справи передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с. 13).

Ухвалою суду від 10.07.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.15-16).

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, я якій просив справу розглянути за його відсутності, без використання засобів аудіо фіксації, позовні вимоги визнає та просить суд задовольнити їх.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Судом встановлено, що 19 вересня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривого Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №534, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № НОМЕР_1 (а.с.9).

Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з березня 2022 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через свого представника, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв .

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 19.09.2020 року (а.с.9) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач ОСОБА_1 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність заяви позивача про відновлення дошлюбного прізвища.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на її користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 274ч.4, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 вересня 2020 року Центрально-Міським районним у місті Кривого Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №534, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК країни).

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу (ч. 3 ст. 115 СК країни).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення складено та підписано 21 вересня 2023 року.

Суддя Н.В. Чернова