Справа № 595/1649/23
Провадження № 2-о/595/113/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тхорик І.І.,

за участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.,

представника заявника, адвоката Рекуша О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Рекуш О.Р., звернувся до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким заборонити останньому наближатися на відстань ближче сто метрів до його, ОСОБА_1 , місця проживання за адресою по АДРЕСА_1 ; заборонити у будь-який спосіб спілкуватися з ним. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його сином, проживає разом з ним і його дружиною за адресою по АДРЕСА_1 , без реєстрації. Упродовж останніх двох років він потерпає від психологічного домашнього насильства з боку останнього, яке він не має змоги терпіти. Зокрема, це погрози застосування фізичного насильства, залякування, приниження і образ нецензурними словами. ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, що робить безпричинно, особливо вночі як перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Житловий будинок у якому проживає він та ОСОБА_2 належить йому, ОСОБА_1 , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами від 12 травня 1975 року. З приводу систематичних конфліктів з боку ОСОБА_2 він неодноразово звертався із заявами до відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області. Зазначає, що він відчуває страх за себе та потребує захисту в протидії домашнього насильства з боку свого сина. За наведених обставин просить заявлені вимоги задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

Представник заявника, адвокат Рекуш О.Р., будучи присутнім у судовому засіданні, заяву підтримав з підстав, викладених у ній та просив таку задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Протидія насильству у сім`ї є однією з важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілому від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII (далі - Закон). Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Частиною першою статті 1 Закону передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на батьків (матір, батька) і дитину (дітей).

Положеннями п.1 ч.1 ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа або її представник.

Враховуючи положення Закону, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функції і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 .

Згідно довідки №270, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 28 серпня 2023 року, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (заявник), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дружина).

На підтвердження права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 заявником ОСОБА_1 суду надано договір купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 12 травня 1975 року, згідно якого останній придбав у власність житловий будинок, що знаходиться в с. Переволока. Даний договір нотаріально посвідчено виконавчим комітетом Переволоцької сільської Ради депутатів трудящих Бучацького району Тернопільської області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за №3.

Як стверджується заявником, ОСОБА_2 проживає спільно з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою по АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що ОСОБА_2 вчиняє відносно заявника ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, яке він не в змозі терпіти, зокрема - це погрози різного характеру, у тому числі залякування, приниження і образи нецензурними словами, що підтверджується копіями постанов, які долучені до матеріалів справи. З приводу конфліктів ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами до відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного ВП ГУНП в Тернопільській області.

Так, згідно постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року, ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, а саме, за те, що він 10 грудня 2022 року близько 23 год. 00 хв., по місцю спільного проживання в с. Переволока Чортківського району, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2023 року, ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт, а саме, за те, що він 26 липня 2023 року близько 18 год. 00 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , 1951 р.н., що виражалося у висловлюваннях в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою.

Так, відповідно до копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №255208 від 26 липня 2023 року, винесеного інспектором СРПП ВП №2 (м. Бучач) Боднаром В.В., стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру застосовано до кривдника такі заходи заборонного припису: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 21.00 год. 26.07.2023 до 21.00 год. 05.08.2023.

Згідно постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2023 року, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме, за те, що 26 липня 2023 року близько 21.00 год. ОСОБА_2 , за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що виражалося у шарпанні за верхній одяг, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю останнього; також 26 липня 2023 року о 21.00 год. ОСОБА_2 порушив ТЗПСК серії АА №255208 від 26 липня 2023 року, щодо заборони в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою, а саме 26.07.2023 обзивав нецензурними словами батька ОСОБА_1 .

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановити, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінити ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2020 року у справі №753/10840/19 зроблено такий висновок: «Видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства».

За наведених вище обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 систематично вчиняв щодо свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство, що підтверджується постановами, долученими до матеріалів цивільної справи.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи надані учасниками справи докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 5 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Проте, заявник також просить встановити заборону щодо ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче сто метрів до його, ОСОБА_1 , місця проживання за адресою по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що будинок за вказаною адресою, належить йому на праві власності і він, як власник такого, не бажає, щоб ОСОБА_2 наближався до нього.

Аналізуючи наданий суду договір купівлі продажу, укладений 12 травня 1975 року, суд ставить під сумнів твердження заявника стосовно того, що житловий будинок по АДРЕСА_1 перебуває у власності заявника на підставі вищевказаного договору дарування, оскільки такий не містить точної адреси (вулиці, номера будинку), його розташування.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання застосування заходів тимчасового обмеження прав особи щодо заборони перебувати у місці проживання (перебування) заявника, а також щодо заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання заявника, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28.04.2020 у справі № 754/11171/19.

Проте, суд не вбачає необхідності для застосування таких заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, як заборона наближатися на відстань ближче сто метрів до будинку за адресою по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , оскільки заявником не доведено існування високого рівня вірогідності настання тяжких чи особливо тяжких наслідків вчинення домашнього насильства щодо постраждалої особи, які б свідчили про необхідність встановлення таких заборон, а також застосування максимального строку обмежувального припису - 6 місяців. Разом з тим, суд вважає, що достатнім буде встановлення обмежувального припису строком на 3 місяці.

За таких підстав, заява ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст. ст. 19, 76-77, 81, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Встановити захід тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити будь-який спосіб спілкуватися зі ОСОБА_1 строком на 3 (три) місяці.

В решті вимог заяви - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05 вересня 2023 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: І. І. Тхорик