Провадження № 2/639/1330/23 Справа № 639/2885/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 639/2885/23

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

відповідачі: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати право власності в порядку спадкування за законом за позивачем на 306/2000 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з 612/2000 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . При житті спадкодавець заповіту не склав. Позивач, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також спадкоємцем першої черги є мати позивача ОСОБА_6 , сестра позивача ОСОБА_7 . У встановлений законом строк мати позивача, дружина ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, разом зі спадкодавцем на момент смерті не була зареєстрована, тож фактично спадщину не прийняла, строки на її прийняття пропустила. Сестра ОСОБА_8 у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, разом зі спадкодавцем на момент смерті була зареєстрована, тож фактично спадщину прийняла. Позивачем у встановлений законом строк було подано до П`ятої Харківської державної нотаріальної конторі заяву про прийняття спадщини, про що виданий Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 23216371 від 22.03.2010 року, тож ним також було прийнято спадщину. 24.02.2023 року державним нотаріусом Другої Харківської міської нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) Одрінською О.В. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій посилалась на ст. 68 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначається що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряється склад спадкового майна. При перевірці державним нотаріусом не було встановлено реєстрацію права власності на спадкове майно, а саме будинок АДРЕСА_1 за спадкодавцями батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та прадідом ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 13.01.2023 року ОСОБА_5 державним нотаріусом Другої Харківської міської нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) Одрінською О.В. на усний запит було надано відповідь в якій роз`яснено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.1977 року були перерозподілені частки у будинку АДРЕСА_1 , після чого за ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , було визнано право власності на 612/2000 часток у праві спільної часткової власності на вищезгаданий будинок, замість 185/500 та визнано право власності за його спадкоємцем, ОСОБА_5 на 612/4000 частки, інша 612/4000 частка залишилась відкритою за дружиною ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та спадкоємцем, якої був ОСОБА_4 . Згідно Виконавчого листа по справі № 2-794-1938г. Суд ухвалив визнати за ОСОБА_9 право власності на дерев`яний флігель по Сущинской вулиці № 33. 26 липня 1955 року за Рішенням № 938 ОСОБА_11 депутатів працюючих ОСОБА_9 отримано дозвіл на добудову кімнати та тамбуру до своєї житлової площі. 06.05.1955 року Рішенням народного суду 2-го уч.Октябрського по справі 2-500 було визначено долю ідеальних часток домоволодіння. 24 жовтня 1955 року за № 74 від 26.10.1955 року ОСОБА_9 отримав свідоцтво про право власності на домоволодіння у розмірі 9/25 часток та зареєстровано в реєстрову книгу за № 25594. 21.01.1969 року за Рішенням № 19-14 ОСОБА_11 депутатів працюючих ОСОБА_9 отримано дозвіл на перебудову. 06.12.1977 року Рішенням Народного суду Жовтневого району м. Харкова вже онуком ОСОБА_9 - ОСОБА_5 було перерозподілено долі та встановлено факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 та матері ОСОБА_12 . Судом були визначенні долі у розмірі 612 /2000 частин за ОСОБА_5 . Також при житті ОСОБА_9 було складено заповіт, в якому він дає розпорядження стосовно домоволодіння АДРЕСА_1 заповідає дружині ОСОБА_10 та доньці ОСОБА_12 . Прадід позивача ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , прабабуся ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , бабуся ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до Довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів за № 1119045 від 21.01.2022 року видано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_9 у розмірі 9/25 часток та 180/500 часток, але не зареєстровано право власності за ОСОБА_5 відповідно до рішення суду від 06.12.1977 року , коли були перерозподілені долі та визнано право власності за ОСОБА_5 . За життя батько позивача не встиг оформити право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_12 та не встиг зареєструвати право власності відповідно до рішення суду. Таким чином у зв`язку з вищезазначеними обставинами отримати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо за відсутністю реєстрації права власності за ОСОБА_5 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 жовтня 1955 року за № 74 від 26.10.1955 року ОСОБА_9 отримав свідоцтво про право власності на домоволодіння у розмірі 9/25 часток та зареєстровано в реєстрову книгу за № 25594.

Відповідно до копії заповіту від 20.08.1959 року ОСОБА_9 склав заповіт яким на випадок його смерті заповів належне йому на праві особистої власності домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 у власність порівну дружині ОСОБА_10 та дочці ОСОБА_15 .

Згідно копії свідоцтва про смерть виданого повторно серії НОМЕР_1 від 19.08.1977 року вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.01.1976 року вбачається, що ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно копії рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова від 06.12.1977 року, за позовом ОСОБА_4 (онук ОСОБА_9 ) було перерозподілено долі, встановлено факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_16 та визнано за ОСОБА_5 право власності на 612/2000 частин.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.08.1992 року вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 02.08.1980 року. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 01.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 7766.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 23216371 від 22.03.2010 року вбачається, що 22.03.2010 року П`ятою харківською державною нотаріальною конторою була заведене спадкова справа номер у спадковому реєстрі: 49064939, номер у нотаріуса: 185/2010р. після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії постанови державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) Одрінської О.В., № 238/02-31 від 24 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав його померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку, ОСОБА_4 та померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 прадіду, ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що право власності, на цю нерухомість, за спадкодавцем не було зареєстровано.

Відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів № 1119045 від 31.01.2022 року сформованої Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради вбачається, що право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_9 у розмірі 9/25 часток та 180/500 часток.

Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 306/2000 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності - задовольнити.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на 306/2000 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ),

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Повний текст рішення складено 29.09.2023 року.

Суддя В. В. Марченко