Справа № 372/1711/21
Провадження № 2-60/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Бойко В.Ю.,

представника позивача Присяжного В.П.,

представника відповідача Гуйвана І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Галини Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідачів, в якому з урахуванням додаткових пояснень, просив визнати незаконним і скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Альфа Банк» на земельну ділянку, та скасувати запис про державну реєстрацію права власності. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 17.07.2007 між відповідачем та ТОВ «УнікредитБанк» було укладено кредитний та іпотечні договори. В подальшому, в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, 19.03.2021 приватним нотаріусом за АТ «Альфа Банк» було зареєстровано право власності на іпотечне майно, земельну ділянку. Проте, як вказує позивач реєстрації права власності на іпотечне майно була проведена з порушеннями, а саме у нотаріуса були відсутні докази переходу прав вимоги від ТОВ «УнікредитБанк» до АТ «Альфа-Банк», позивача не було належним чином повідомлено про письмову вимогу від іпотекодержателя, позивач не надав згоду на відчуження предмету іпотеки, оцінка майна не була проведена, реєстрація права власності була проведена за наявності обтяження цього майна.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві і додаткових письмових пояснень. Зазначив, що при реєстрації права власності не була проведена оцінка майна, земельна ділянка перебувала під арештом, боржник не був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні представник відповідача АТ «Сенс Банк» проти задоволення позову заперечив в повному обсязі, з підстав викладених у письмових поясненнях, додатково зазначив, що банк повідомляв позивач за усіма відомими адресами проживання, проте відповідач ухилявся від отримання повідомлень, оцінка майна була проведена, всі необхідні документи були надані нотаріусу. Реєстрацію права власності можна було проводити при наявності чинного арешту, оскільки арешт був накладений в інтересах іпотекодержателя.

Приватний нотаріус в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, надала письмові пояснення, де заперечила проти задоволення позову, вказала, що нотаріус не належним відповідачем по даних категоріях справ, а реєстраційні дій були проведенні відповідно до вимог законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові докази та матеріали справи дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №524906 від 10.03.2006, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:003:0074.

17.07.2007 між ТОВ «Унікредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до якого банк надав позичальнику 167692 Євро, зі сплатою 11% річних, строком до 17.07.2022.

В забезпечення виконання кредитного договору 17.07.2007 було укладено нотаріально посвідчені договори іпотеки, зокрема договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:003:0074.

Відповідно до ст.9 даного Договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі, зокрема переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по Кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в.т.ч. ст. 37 ЗУ «Про іпотеку») та умовами цього договору. Іпотекодавець має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених цим Договором. За рішенням Іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватись в позасудовому порядку: шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя відповідно до умов Договору. У випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодавець за цим Договором підтверджує свою згоду на передачу у власність Іпотекодержателя Предмета іпотеки. Письмове повідомлення Іпотекодержателя Іпотекодавцю друкується та підписується уповноваженими особами Іпотекодержателя Іпотекодавцю телефаксом, кур`єром або поштою. Відповідно до реквізитів договору, ОСОБА_1 вказав адресу проживання: АДРЕСА_2 .

02.12.2013 між ПАТ «Унікредит Банк» та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про приєднання.

29.11.2013 між ПАТ «Унікредит Банк» та ПАТ «Укрсоцбанк» було затверджено передавальний акт, відповідно до якого у статті «Активи» вказано про передачу кредитів та заборгованості клієнтів, в тому числі фізичних осіб в іноземній валюті.

Отже, судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником ПАТ «Унікредит Банк» та до ПАТ «Укрсоцбанк» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором.

10.09.2019 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсобанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», та 15.10.2019 затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Обухівського районного суду у даній справі, замінено відповідача АТ «Альфа-Банк» на його правонаступника АТ Сенс-Банк»

Згідно ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступника.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким, чином на час подачі позову АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків по вказаному кредитному та іпотечному договору, що підтверджує факт наявності права АТ «Альфа-Банк» звертатись до нотаріуса із заявою про реєстрацію за ним права власності на земельну ділянку.

Відповідно до Постанови про арешт майна боржника від 12.04.2018, на підставі виконавчого напису нотаріуса №20384, виданого 21.09.2017, звернуто стягнення на спірну земельну ділянку, власником якої є ОСОБА_2 , кредитор ПАТ «Укрсоцбанк», накладено арешт на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:003:0074.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником спірної земельної ділянки є АТ «Альфа-Банк». Дата державної реєстрації 19.03.2021. Підстава державної реєстрації: дублікат договору іпотеки, серія та номер: 605, виданий 06.03.2020, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.; звіт про оцінку предмета іпотеки, серія та номер ВА 2101119-002, виданий 25.01.2021, видавник ТОВ «Бізнес Ассіст»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, сері та номер 2/12 виданий 12.02.2020, видавник АТ «Альфа-Банк»; вкладенні у лист, серія та номер: Ф.1076, видавник ВПЗ Чернігів; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 455, виданий 15.02.2020, видавник: Чернігів-24; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 4/10, виданий 23.04.2020, видавнк АТ «Альфа-Банк»; вкладення у лист, серія та номер: Ф107, видавник ВПЗ Чернігів; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер6 б/н, видавник АТ «Альфа-Банк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 283, виданий 27.03.2020, видавник: Укрпошта; опис вкладення, серія та номер б/н, виданий 27.03.2020, видавник Укрпошта; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 700, виданий 27.04.2020 видавник: Чернігів-24; довідка про заборгованість, серія та номер б/н, виданий 19.03.2021, видавник АТ «Альфа-Банк»; відомості з ДЗК, серія та номер 38163527, виданий 19.03.2021, видавник: Державний земельний кадастр.

Оцінюючи аргументи сторони позивача, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.12 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач вказує на ряд порушень в діях відповідачів під час реєстрації права власності на іпотечне майно.

Виходячи зі змісту статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з

договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає

можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст.37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Відповідно до правової позиція ВСУ від 28.09.2016 №6-1243цс16 визначено, що відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно ст.22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 визначено, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як встановлено в судовому засіданні, що не заперечується сторонами, в укладеному іпотечному договорі наявне відповідне застереження щодо задоволення вимог Іпотекодержателя в позасудовому порядку. Крім того, у відповідача наявна заборгованість по кредитному договору від 17.07.2007.

Щодо неналежного повідомлення позивача.

Як вбачається з наданих відповідачем копій документів, відповідач 23.01.2020, 12.02.2020, 23.04.2020 направляв рекомендовані повідомлення з описами, за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , про усунення порушень Кредитного договору та про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Як вбачається з поданих документів поштова кореспонденція поверталась по закінченні терміну зберігання відправнику. Вказані докази направлення позивачу вимог були надані нотаріусу, про що зазначено у витязі з реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач вчинив усі необхідні дії для повідомлення позивача, який не отримав вказаних вимог з власною вини.

Вказана позиція підтверджується Постановою ВС від 15.120.2020 у справі №755/2030/19.

Письмові заперечення представника позивача що вказані докази не підтверджують факт направлення належним чином вимог на ім`я позивача, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки в наданих поштових квитанціях чітко вбачається, що листи відправляли позивачу, зокрема на адресу вказану у договорі іпотеки.

Отже, в судовому засіданні не встановлено обставин неналежного повідомлення позивача.

Щодо відсутності оцінки майна.

Як вбачається із витягу державного реєстру, нотаріусу була надана оцінка земельної ділянки, яка проведена 27.01.2021 ТОВ «Бізнес Ассіст», що підтверджується я самим витягом так і копією оцінки майна.

Таким чином, вказана обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

Щодо проведення державної реєстрації за наявності обтяження арешту майна.

Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав, на спірну земельну ділянку було накладено два обтяження: 17.07.2007 підстава іпотечний договір від 17.07.2007, обтяжувач ТА «Альфа-Банк», та 25.04.208 постанова про арешт майна боржника, обтяжував приватний виконавець Шмідт К.В.

Як вбачається з Постанови про арешт майна боржника від 12.04.2018, обтяження було накладено в зв`язку з невиконанням кредитного договору від 17.07.2007, кредитор АТ «Укрсоцбанк».

Отже, вказані обтяження були накладені фактично в інтересах однієї юридичної особи по не належному виконанні одного і того самого кредитного договору.

Згідно ч.4 ст.24 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова у державній реєстрації прав з підстав наявних зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку", за умови що інші обтяження на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровано після державної реєстрації іпотеки.

Таким чином, нотаріус мав право проводити реєстраційні дії навіть за наявності обтяжень, оскільки реєстрація проведена в інтересах іпотекодержателя.

Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено порушень законодавства під час вчинення реєстраційних дій.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення позову відсутні, а витрати на правову допомогу позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст.1,4,12, 56, 57,77, 80, 81,197,200,263-266 ЦПК України, відповідно до ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови КМУ «Про порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст.16, 328, 335, 376, 392, 625 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Галини Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.09.2023.

Суддя О.Б. Тиханський