ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 687/250/23

Провадження № 22-ц/4820/1338/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 687/250/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року в складі судді Борсука В.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У березні 20232 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 53 531 грн 79 коп.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 18 травня 2022 року за рішенням суду. У шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно судового наказу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2022 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 березня 2022 року і до досягнення повноліття ОСОБА_6 .

Однак відповідач належним чином аліменти на утримання дітей не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, станом на 14 лютого 2023 року у сумі 53 531 грн 79 коп, що підтверджується довідкою Відділу ДВС у Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ЦМУЮ (м. Київ).

Посилаючись на вимоги статті 196 СК України, яка передбачає відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати, позивачка вважала, що із відповідача на її користь підлягає стягненню пеня за період з 17 березня 2022 року по 14 лютого 2023 року, кількість днів прострочення складає 328 днів.

За розрахунком позивачки розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 175 584 грн 96 коп, оскільки вказану сума перевищує 100% суми боргу, тому позивачка просила стягнути заборгованість в розмірі суми боргу 53 531 грн 79 коп.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 53 531 грн 79 коп та стягнено з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, посилається на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Так апелянт вказує, що він не був повідомлений належним чином про розгляд справи, тому був позбавлений можливості подати свої заперечення щодо поданого позову та навести власний розрахунок пені по аліментах. Наявний в матеріалах справи поштовий конверт про направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви та судової повістки, не свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки він був повернутий до суду без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання», крім того позивачка в позовній заяві вказала його дійсну адресу перебування: АДРЕСА_1 , а судові документи суд чомусь направив за місце реєстрації відповідача в с. Думанів Кам`янець-Подільського району. Також посилається апелянт, що позивачка навела невірний розрахунок пені за несплату аліментів, натомість він в апеляційній скарзі навів вірний обрахунок розміру пені, згідно якого розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів становить 17 613 грн 60 коп. Крім того, зазначає апелянт, що суд мав би врахувати, що вказаний період розрахунку пені підпадає під дію воєнного стану в Україні та пов`язаний з нестабільним матеріальним становищем платника аліментів.

Тому з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постановити нове судове рішення, яким зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів до 17 613 грн 60 коп.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, вказує що рішення суду є законним та обґрунтованим, а наведений апелянтом розрахунок пені за несплату аліментів, є необґрунтованим та незрозумілим. Посилання апелянта не відсутність його вини у несплаті аліментів, не підтверджуються жодними належними доказами. Крім того, позивачка вказує, що судом першої інстанції відповідач у справі був повідомлений належним чином, оскільки судові документи була направлені за місцем реєстрації ОСОБА_1 , так як особа може неодноразово змінювати місце свого проживання.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції зміні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що сторони з 02 серпня 2015 року по 18 травня 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2022 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розірвано.

Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю і знаходиться на її утриманні.

Судовим наказом Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не більше 10% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.03.2022 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про шлюб від 05.07.2022 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого відділом ДВС у м. Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) заборгованість по сплаті аліментів станом на 14.02.2023 року становить 53531,79 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із ч.ч.1, 3, 4, 8 статті 71 цього Закону, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказана правова позиція, висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 надала суду обрахунок розміру неустойки, виходячи з формули: нарахована сума заборгованості по аліментам х 1% кількості днів прострочення сплати аліментів. Тобто позивач взяла загальну суму по заборгованості по аліментам 53531,79 грн за весь період з березня 2022 року по 14 лютого 2023 року та помножила на кількість днів прострочення з 17 березня 2022 року по 14 лютого 2023 року.

Однак наведений позивачкою розрахунок по пені не відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, оскільки позивачкою 1% загального боргу станом на 14.02.2023 року помножено на загальну кількість днів прострочення (328 днів), тобто в тому числі і на той період коли заборгованості за певний місяць ще не існувало, в зв`язку з чим апеляційним судом наведено власний розрахунок суми пені за період прострочення.

Так апеляційним судом, встановлено, що ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей сплачував нерегулярно, однак платежі на погашення заборгованості, відповідно до розрахунку Відділу ДВС у м. Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) ОСОБА_1 здійснювалися у вересні 2022 року 7 000 грн, у листопаді 2022 року 3 000 грн, у січні 2023 року 2 700 грн, у лютому 2023 року - 2100 грн.

З урахуванням викладеного вище, розрахунок пені за період з 17 березня 2022 року по 14 лютого 2023 року в межах позовних вимог слід провести наступним чином:

за березень 2022 року: нараховані аліменти 3 244, 79 грн (з 01.04 по 14.02.2022) х 320 днів х1%= 10 380 грн 80 коп;

За квітень 2022 року: нараховані аліменти 5 917 грн (з 01.05 по 14.02.2022 ) х 290 днів х 1%=17 159 грн 30 коп;

За травень 2022 року: нараховані аліменти 5 917 грн ( 01.06 по 14.02.2022 року) х 259 днів х1%=15 325 грн 03 коп.;

За червень 2022 року: нараховані аліменти 5 917 грн ( 01.07 по 14.02.2022 року) х 229 днів х1% =13 549 грн 93 коп;

За липень 2022 року: нараховані аліменти 5 917 ( 01.08 по 14.02.2022 року) х 198 днів х1% = 11 715 грн 66 коп;

За серпень 2022 року: нараховані аліменти 5 917 грн ( 01.09 по 14.02.2022 року) х 167 днів х1%= 9 881 грн 39 коп;

За вересень 2022 року нараховані аліменти 5 917 грн, однак відповідачем сплачено 7 000 грн, тому пеня не нараховується;

За жовтень 2022 року нараховані аліменти 5 917 грн, зараховано 1 083 грн з платежу за вересень 2022 року, сума боргу 4 834 грн ( 01.11 по 14.02.2022 року ) х106 днів х1%= 5 124 грн 04 коп;

За листопада 2022 року нараховані аліменти 5 917 грн, сплачено 3 000 грн, сума боргу 2 917 грн ( 01.12 по 14.01 2022 року) х 76 дні х 1%=2 216 грн 92 коп;

За грудень 2022 року нараховані аліменти 5 917 грн ( 01.01. по 14.02.2023 року) х 45 дні = 2 662 грн 65 коп;

За січень 2023 року нараховані аліменти 5 917 грн, сплачено 2 700 грн, сума боргу 3217( 01.02 по 14.02.2023 року) х 14 дні = 450 грн 38 коп.

за лютий 2023 року нараховані аліменти 5 917 грн, однак враховуючи дату подачі позову, 01 березня 2023 року пеня за цей місяць не підлягає стягненню.

Таким чином, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 17 березня 2022 року по 14 лютого 2023 року, складає 88 466 грн 06 коп.

З огляду на вище наведене, ні позивачкою при подачі позову, ні апелянтом в скарзі невірно здійснено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів.

Разом з тим, частиною першою статті 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Вирішуючи питання про розмір пені, що підлягає до стягнення із відповідача, апеляційним судом враховується положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що такий розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку, що відповідачем допущено борг щодо сплати аліментів, а тому позивачка має право на отримання пені, однак при цьому суд помилково погодився з наведеним позивачкою розрахунком та поклав його в основу рішення, наведений позивачкою та прийнятий до уваги судом розрахунок розміру пені не відповідає правовій позиції, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, тому в зв`язку з чим мотивувальна частина рішення суду підлягає зміні.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 наводить власний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, проте суд апеляційної інстанції його також не приймає до уваги, оскільки при обрахунку розміру пені, апелянт правильно бере за основу 1% боргу, щомісячного платежу, однак множить його на кількість днів у конкретному місяці, а не кількість днів прострочення, тому такий розрахунок теж не відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Таким чином, сума неустойки за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 17 березня 2022 року по 14 лютого 2023 року, складає 88 466 грн 06 коп, що перевищує 100% заборгованості ОСОБА_1 по аліментах станом на 14 лютого 2023 року - 53 531 грн 79 коп, вказана сума і підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , як пеня за прострочення сплати аліментів.

Не приймає до уваги, колегія суддів, твердження апелянта щодо неналежного його повідомлення про розгляд справи судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звертаючись до суду з даним позовом вказала місце реєстрації відповідача : АДРЕСА_2 та місце проживання: АДРЕСА_3 .

До відкриття провадження у справі, судом першої інстанції направлено запит до Гуменецької сільської територіальної громади з метою підтвердження місця реєстрації ОСОБА_1 .

Згідно наданої відповіді, Гуменецькою ОТГ підтверджено місце реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Тому, судова повістка, разом з копією позовної заяви була надіслана судом першої інстанції за адресою місця реєстрації відповідача, АДРЕСА_2 , проте поштовий конверт повернувся до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил, тому суд першої інстанції врахував причину повернення до суду судової повістки.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, від 1 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 9 липня 2020 року у справі № 751/4890/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо повідомлення ОСОБА_1 належним чином про розгляд справи, тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права слід відхилити.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні лише в мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова