Справа № 577/4762/23
Провадження № 2-з/577/29/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2023 р.

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Ярмак О.М., розглянувши заяву представника Міністерства юстиції України Росохи Світлани Василівни про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

Міністерства юстиції України звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, в якій прохає суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру загальною площею 59,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, заборонивши органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше), щодо об`єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 59,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04.

Вимоги своєї заяви обгрунтовує тим, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року, ухваленим у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27 липня 2022 року, заборонено діяльність Комуністичної партії України. Майно, кошти та інші активи Комуністичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень передано у власність держави.

На виконання вказаного рішення суду, відповідно до Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затв. постановою КМУ від 02 серпня 2022 р. № 896, Міністерство юстиції України вживає заходів до розшуку майна забороненої судом політичної партії; затверджує перелік майна, коштів та інших активів забороненої політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, що передаються у власність держави.

Міністерством юстиції України встановлено, що міською організацією Комуністичної партії України на підставі договору дарування від 15 грудня 2014 року № 1275, який був посвідчений приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Горячевою Н.В. було відчужено квартиру загальною площею 59,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Набувачем вказаної квартири став ОСОБА_1 , який відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та матеріалів реєстраційної справи був обраний членом керівних органів Комуністичної партії України на підставі постанови 44 з`їзду Комуністичної партії України від 19 червня 2011 року та був засновником Конотопської міської організації Комуністичної партії України.

Таким чином є підстави вважати, що ОСОБА_1 як член керівних органів, засновник міської організації та сторона спірного договору заздалегідь знав, що такий договір не буде виконаний, що він має інші цілі, ніж передбачені вказаним договором, тобто між відповідачами умисно укладено фіктивний правочин, спрямований не на реальне настання наслідків договору дарування, а на уникнення передачі майна у державну власність.

На сьогодні існують обгрунтовані ризики того, що ОСОБА_1 може вчинити дії, пов`язані з відчуженням квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а тому незастосування заходів забезпечення позову будуть порушені інтереси держави Україна.

З метою недопущення відчуження ОСОБА_1 квартири, відповідно до ст. ст. 150, 151 ЦПК України, прохає вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За приписами п.п. 2, 4 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а заява про забезпечення позову повинна містити вказівку на вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 15 серпня 2023 року квартира загальною площею 59,0 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04 на праві приватної власності належала Конотопській міській організації Комуністичної партії України () та на підставі договору дарування від 15 грудня 2014 року № 1275, який був посвідчений приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Горячевою Н.В., перейшла у власність ОСОБА_1 .

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 був засновником Конотопської міської організації Комуністичної партії України ().

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що Міністерство юстиції України має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 , Конотопської міської організації Комуністичної партії України про визнання договору дарування нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04 недійсним та скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказане майно, а тому суд, з урахуванням доводів заяви про забезпечення позову та характеру спору, приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може мати негативні наслідки та ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову, а захід забезпечення позову у накладення арешту на квартиру та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна буде співмірним з вимогами майбутньої позовної заяви.

Суд враховує, що арешт майна є тимчасовим заходом та обмежує власника лише у праві розпоряджатися ним (відчужувати, знищувати, переробляти), на право користування майном забезпечення позову не впливає, а тому накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_1 квартиру не призведе до обмеження його права користування зазначеним нерухомим майном, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

За таких обставин представнику заявника слід роз`яснити положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149, 150 - 154, 260, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Міністерства юстиції України Росохи Світлани Василівни про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви,- задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру загальною площею 59,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 59,0 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали суду негайно направити управлінню адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області (41615 м. Конотоп Сумської області, пр. Червоної Калини, 13) для виконання, зобов`язавши повідомити суд про її виконання.

Копію ухвали негайно направити представнику заявника для відома.

Особі, щодо якої вжиті заходи забезпечення позову - ОСОБА_1 копію ухвали направити після отримання судом відомостей виконання вказаної ухвали суду.

Роз`яснити Міністерству юстиції України, що у відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Зобов`язати заявника надати Конотопському міськрайонному суду Сумської області докази на підтвердження пред`явлення протягом десяти днів позову, на забезпечення якого вжито заходи у зазначеній ухвалі.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Заявник: Міністерство юстиції України, , юридична адреса: м. Київ, вул. Городецького, 13.

Особа, до якої вжиті заходи забезпечення позову: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

СуддяО. М. Ярмак