Справа № 442/6305/23
Провадження № 2/442/1266/2023
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"29" вересня 2023 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 СК України розірвати шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , який зареєстрований 06.02.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 36, про що видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ; залишити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матір?ю ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити розмір аліментів на дітей, який підлягає сплаті зі сторони ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 500 грн.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.09.2023 позовна заява була залишена без руху, з тих підстав, що така подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, адже у позовній заяві не зазначено ціну позову. Також позивачем не сплачено за одну з вимог немайнового характеру, зокрема як вбачається з матеріалів позовної заяви, позов містить дві вимоги немайнового характеру (про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини) та вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір звільнена від сплати судового збору.

Щодо двох вимог немайнового характеру (про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини) суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 4 ст. 7 Закону України „ Про Державний бюджет України на 2023 рік установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2 684 гривні.

У ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір встановлено ставки судового збору, зокрема, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073 грн 60 к.

Як вбачається з платіжної інструкції від 13.06.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 к., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 1 073 грн 60 к.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 11.09.2023 направлялась на адресу позивача, зазначену нею у позові, проте поштова кореспонденція була повернута до суду з відміткою про те, що повертається у зв`язку з тим, що адресат відсутній, тобто не вручено адресату з незалежних від суду причин.

Станом на 29.09.2023 недоліки позову позивачем усунуті не були.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Заяв про зміну місця проживання від позивача не надходило, тому суд надіслав ухвалу про залишення позовної заяви без руху на адресу, яка булу зазначена в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

На підставі наведеного, суд вважає, що позивач був належним чином сповіщений про наявність ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, неотримання ухвали є зловживанням процесуальними правами.

ЦПК України не передбачає можливості суд повторно залишати позовну заяву без руху.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що позивачем належним чином не усунуто недоліки поданої позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, оскільки вимоги суду не виконанні, застосовуються правила ст. 185 ЦПК України, тому вважаю за необхідне повернути позовну заяву, разом з тим таку слід вважати неподаною, та роз`яснити, що її повернення не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, повернути позивачу.

Роз`яснити право на повторне звернення до суду з такою самою вимогою після усунення її недоліків.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.С. Кучаковський