Справа №173/2619/23
Провадження №2-о/173/64/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Салтиковій С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 суду звернулася заявниця, ОСОБА_1 , із заявою про встановлення факту смерті , заінтересована особа: Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2023 року справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження без виклику учасників розгляду справи на 30.08.2023 року

Згідно поданої заяви заявник просить встановити факт смерті племінника, громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: України Дніпропетровської області, місто Кривий Ріг, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Красногвардійське Красногвардіського району АР Крим.

В обґрунтування заявлених вимог посилаючись на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її сестра, ОСОБА_3 , про що Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) зроблений актовий запис № 789.

Сестра постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Родинні відносини з сестрою, ОСОБА_3 , підтверджуються їхніми свідоцтвами про народження, де зазначені їхні батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та її свідоцтвом про одруження, яким змінене її прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Після смерті сестри відкрилась спадщина на житловий будинок з дворовими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане домоволодіння перебувало у спільній власності сестри та її сина ОСОБА_2 . Син ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , її племінник, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в АР Крим.

На час смерті зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 було за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на його частину житлового будинку з дворовими побудовами за вищевказаною адресою. Спадкоємцем першої черги померлого була його мати, ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті сина та знала його з реєстраційного обліку за вищевказаним місцем проживання.

Вона є спадкоємцем другої черги після смерті сестри, але не може оформити свої спадкові права так як свідоцтво про смерть племінника, ОСОБА_2 видане окупаційною владою Російської Федерації. В зв`язку з чим вона не може зареєструвати смерть племінника на території України, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в порядку окремого провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України - Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника..

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз`ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що заявниця є тіткою померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Красногвардійське Красногвардіського району АР Крим.

Заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть племінника в органах державної реєстрації актів цивільного стану України оскільки смерть ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Красногвардійське Красногвардіського району АР Крим, зареєстрована Красногвардійським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, тобто на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів . Зокрема, належними відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1ст. 78 цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними заклададами, реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

На підставі наданих заявницею доказів з урахуванням практики Європейського суду, факт смерті племінника заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні на підставі наданих суду документів, а саме копії свідоцтва про смерть виданого 11.08.2015 року серія НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання всіма органами та посадовими особами, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , на території тимчасово окупованої території України, а саме у смт Красногвардійське Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, що надасть можливість заявниці оформити спадщину після його смерті.

Відповідно до ч.4,5 ст. 317 ЦПК України, Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Виходячи з вищевикладеного рішення суду підлягає негайному виконанню. Копію рішення невідкладно направити заявниці та Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Оскільки заявниця звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати по розгляду справи віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293-294, 315, 317 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (юридична адреса: пр. Металургів, 16 м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, 50006, ) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: України Дніпропетровської області, місто Кривий Ріг, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Красногвардійське Красногвардіського району Автономна Республіка Крим. .

Копію рішення направити Криворізькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (юридична адреса: пр. Металургів, 16 м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, 50006, ) для реєстрації факту смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: України Дніпропетровської області, місто Кривий Ріг, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Красногвардійське Красногвардіського району Автономна Республіка Крим

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Оскарження рішення не зупиняє його виконання

Повний текст рішення виготовлений 30.08.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 31.08.2023 року

Дата набрання законної сили: 30.09.2023 року