У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання будівництва самочинним, зобов`язання здійснити перебудову, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання будівництва самочинним, зобов`язання здійснити перебудову, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2023 року заяву третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , про відвід судді Галінської В.В. у цивільній справі за позовом третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання будівництва самочинним, зобов`язання здійснити перебудову, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено, справу передано для повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2023 року головуючим суддею для розгляду вказаної справи визначено суддю Першко О.О.

01 червня 2023 року справу передано судді на розгляд.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2023 року справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач та її представник ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення. 13 вересня 2023 року представник відповідача ОСОБА_6 подала клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, однак суд не приймає до уваги дане клопотання, оскільки доказів поважності причин неявки в судове засідання представником відповідача ОСОБА_7 подано не було.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Як встановлено судом, справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема на 03 липня 2023 року та 13 вересня 2023 року, однак в судові засідання призначені на ці дати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце їх проведення.

Згідно поданого ними позову та всіх інших численних заяв, клопотань, зокрема і останньої поданої заяви про відвід судді Галінської В.В. від 29 травня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначали свою адресу: АДРЕСА_1 .

19 червня 2023 року та 20 липня 2023 року до суду повернулися не врученими судові повістки для ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 03 липня 2023 року та 13 вересня 2023 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 638/20248/19 (провадження № 61-11763св22), від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), від 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17.

Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки судові повістки, направлені судом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою, повідомленою ними суду, повернуті суду з відмітками - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду на 03 липня 2023 року та на 13 вересня 2023 року.

При цьому, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про причини неявки суд не повідомляли, заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до норм ст. 223, 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20), від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 325/218/21-ц (провадження 61-4672св22).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» № 11681/85).

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня

2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Отже, викладене дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до правил ст. 223, 257 ЦПК України, виходячи з повторної поспіль неявки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , повідомлених належним чином, в судові засідання без повідомлення причин неявки, не надходження від них заяви про розгляд справи за їх відсутності, роз`яснивши при цьому їм можливість відповідно до ст. 257 ЦПК України на право повторного звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 13, 44, 128, 130, 131, 223, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання будівництва самочинним, зобов`язання здійснити перебудову, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2023 року.

Суддя О.О. Першко