Справа № 177/1415/23
Провадження № 2/177/627/23
У Х В А Л А

14.09.2023 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» про стягнення заборгованості з заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Зеркін А.С., звернувся до суду 18.07.2023 з указаним позовом та просив стягнути з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за липень 2022 року у розмірі 6500,00 грн, за серпень 2022 року у розмірі 8247,16 грн, за жовтень 2022 року у розмірі 12543,37 грн, а також витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 19.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Від представника відповідача Бархоти В.О. 08.08.2023 надійшло клопотання, в тексті якого зазначено про неможливість надати витребувані судом документи.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Зеркін А.С. 07.08.2023 та 14.09.2023 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідач ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» участі представника в судовому засіданні не забезпечив, причини неявки невідомі. Про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та додані до неї письмові документи, надавши належну оцінку процесуальній поведінці позивача та його представника, вживши усіх необхідних заходів для забезпечення участі сторін у судовому засіданні та реалізації ними їх процесуальних прав, з метою дотримання принципу змагальності та забезпечення права на публічне слухання справи в розумні строки, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 18.07.2023 представник ОСОБА_1 , адвокат Зеркін А.С. (а.с.1-5,17-18) звернулася до суду з позовом до ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» про стягнення заборгованості з заробітної плати.

Ухвалою суду від 19.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача, ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», а саме, довідки (відомості) про розмір середньої заробітної плати та про наявність нарахованих, але не виплачених сум грошових коштів ОСОБА_1 , станом на дату її звільнення - 12.10.2022.

Цією ж ухвалою призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.08.2023 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 07.08.2023 сторони не з`явилися, участі представників не забезпечили, причини неявки не повідомили.

Розгляд справи відкладено на 14.09.2023.

Засобами поштового зв`язку 08.08.2023 до суду надійшло клопотання від директора ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», згідно з яким, останній зазначив, що ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» не є належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим, не може надати витребувані судом докази.

У судове засідання 14.09.2023 сторони не з`явилися.

Отже, позивач та його представник повторно не з`явилися у судове засідання без поважних причин. При цьому, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Заяв та клопотань з процесуальних питань, зокрема, про відкладення судового засідання чи розгляду справи за їх відсутності, суду не надано.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (ч. ч. 2, 4, 5 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Зеркін А.С., звертаючись до суду з позовною заявою, зазначив у ній свою електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1).

Окрім того, у матеріалах справи наявна заява представника позивача на отримання судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.21)

Учасникам справи, зокрема, представнику позивача, адвокату Зеркіну А.С., на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , надсилалися електронні листи з повідомленнями про розгляд справи за його позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 , а саме: 19.07.2023 (а.с.25) та 07.08.2023 (а.с.31), згідно з довідки про доставку яких вказано, що документи доставлено до електронної скриньки.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (ч. 6 ст. 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постановах від 01.06.2022 у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) та від 26.10.2022 у справі № 761/877/20 (провадження № 61-11706св21).

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Також, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Вказана позиція викладена у постановах ВС від 20.01.2023 у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30.11.2022 у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107 св22).

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності, встановленого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторони використовують свої права, закріплені ст. ст. 43, 49 ЦПК України на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 43, 44 ЦПК України, позивач, як учасник у справах позовного провадження, зобов`язаний виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, на чому також акцентує увагу Європейський суд з прав людини в п.п. 66-69 рішення у справі «Смірнова проти України».

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як передбачено ч. ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті. Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Отже, правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Правові висновки з цього питання викладені в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20.09.2018 у справі № 756/8612/16-ц, від 24.10.2018 у справі № 569/347/16-ц, від 28.02.2019 у справі № 752/9188/13-ц, від 07.10.2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27.03.2020 у справі № 522/22303/14-ц.

З огляду на викладене, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та її представника, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не надання ними будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки та відсутністю заяви про розгляд справи без їх участі, позовна заява представника Зеркіна А.С. в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» про стягнення заборгованості з заробітної плати, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 261, 352, п. 16 ч. 1 ст. 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» про стягнення заборгованості з заробітної плати, - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі, - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: