КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1760/22
Провадження 2/534/960/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2023 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Морозова В.Ю.
за участю секретаря судового засідання Смигіної О.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Бурлак Маргарити Володимирівни до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бурлак М.В. звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з ОСОБА_2 на її користь (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2019 року по жовтень 2022 року в розмірі 68 028 грн 73 коп.
Заявлені вимоги вмотивовані тим, що сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на утриманні позивача. Судовим наказом Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.07.2020 задоволено заяву ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожитковогомінімуму для дитини відповідного віку. 29.10.2020 року старшим державним виконавцем Глобинського районного вiддiлу державної виконавчої служби Пiвнiчно-Схiдного мiжрегiонального управлiння Мiнiстерства юстицiї (м.Суми) було вiдкрито виконавче провадження №63403163 на пiдставi зазначеного вище судового наказу. На сьогоднiшнiй день, боржник ухиляється вiд сплати алiментiв, про що свiдчить довiдка вiд 27.10.2022 року видана начальником Глобинського районного вiддiлу державної виконавчої служби Пiвнiчно-Схiдного мiжрегiонального управлiння Мiнiстерства юстицiї (м. Суми) згідно якої заборгованость зі сплати аліментів, станом на 01.10.2023 становить 68 028 грн 73 коп.
Ухвалою суду від 20.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного спровадження.
Ухвалою суду від 20.04.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бурлак М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.
Згідно із визначеними ст.280 ЦПК України, умовами проведення заочного розгляду справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України 13.09.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до судового наказу Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.07.2020 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожитковогомінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Глобинського районного відділу державної виконачої служьи Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.10.2022 за період з жовтня 2019 року по жовтень 2022 року складає 68 028 грн 73 коп.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя статті 181 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Враховуючи викладене, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
S=(A1х1%хQ1) + (A2х1%хQ2) + … (Anх1%хQn), де:
S - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц.
Враховуючи, що відповідачем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не спростований, доказів його недостовірності не надано, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25.04.2018, розмір неустойки (пені) по аліментах розрахований позивачем за період з жовтня 2019 року по жовтень 2022 року включно.
При цьому, до проведеного розрахунку розміру неустойки за прострочення сплати аліментів, суд застосовує положення ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якого, сума пені не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по аліментам, яка згідно довідки розміру пені зі сплати аліментів за період з з жовтня 2019 року по жовтень 2022 року включно складає 68 028 грн 73 коп.
Оскільки ОСОБА_3 був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, знав про свій обов`язок сплати аліментів, доказів того, що відповідач не міг сплачувати аліменти та те, що заборгованість по аліментам утворилася з незалежних від нього причин суду не надано.
Отже, в діях відповідача наявна винна поведінка, що призвела до виникнення заборгованості по аліментах.
Так, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи положення ч. 1ст. 196 СК України, що розмір пені, який підлягає стягненню, не може бути більшим 100 % заборгованості, максимально враховуючи інтереси дитини, суд, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 68 028 грн 73 коп.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1 073 грн 60 коп.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст.196 СК України, суд,
Позов представника позивача ОСОБА_2 адвоката Бурлак Маргарити Володимирівни до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:
Повне ім`я позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Суддя В.Ю. Морозов