Справа № 165/1926/23
Провадження № 2/165/412/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

за результатами розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Нововолинську цивільної справи за позовом адвоката Улибіної-Вельгус Марти Віталіївни в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства "Шахта №9 "Нововолинська" про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві

встановив:

07 червня 2023 року адвокат Улибіна-Вельгус М.В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ДП "Шахта №9 «Нововолинська» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 понад двадцять два роки працював шахтарем і останнім місцем роботи було ВП "Шахта №9 "Нововолинська". Внаслідок шкідливих підземних умов праці він отримав низку професійних захворювань: хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №028749 від 27 вересня 2022 року, ОСОБА_1 втратив 25 % професійної працездатності. В акті розслідування за формою П-4 від 16 серпня 2013 року зазначається, що, причиною виникнення таких захворювань стало саме: фізичне навантаження, пил, несприятливий мікроклімат, довготривала робота в шкідливих умовах. Оскільки захворювання виникло при виконанні ним своїх трудових обов`язків і заподіяна йому шкода випливає з трудових відносин, тому вважає, що вона має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. Завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав внаслідок професійного захворювання на виробництві та переносить по сьогоднішній день. Отримане захворювання нагадує про себе, він змушений постійно лікуватися та відновлювати своє ослаблене здоров`я. Утруднене дихання призвело до втрати ним нормальних життєвих зв`язків та надалі вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Беручи до уваги характер та ступінь моральних страждань заподіяних йому внаслідок професійного захворювання, просить суд присудити до стягнення з відповідача в свою користь моральну шкоду в сумі 67 100 грн. та 2000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та відсутності її довірителя, підтримала позов і просила його задоволити (а.с.45).

У судове засідання представник відповідача не з`явився, в.о. директора "Шахта №9 "Нововолинська» Юрків В. подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника відповідача та просив відмовити у позові з підстав викладених у відзиві (а.с.46, 33-34). У відзиві в.о. директора зазначив, що відповідач забезпечував дотримання соціальних гарантій працівників, в тому числі позивача при роботі з шкідливими умовами праці, останньому надавалася щорічна додаткова оплачувана відпустка, а за результатами проведених щорічних медичних оглядів за період його роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ОСОБА_1 визнавався придатним до роботи на шахті під землею. Крім того специфіка роботи в шахті передбачає високий рівень шкідливих факторів на робочому місці, підвищує можливість отримання працівниками професійних захворювань та втрати ними працездатності. Більше того, відсутність винних та протиправних дій зі сторони відповідача свідчить про відсутність підстав для притягнення ДП «Шахта №9 «Нововолинська» до цивільно-правової відповідальності та необґрунтованості позовних вимог в цілому. Сам по собі висновок МСЕК про встановлення ОСОБА_1 стійкої втрати працездатності не може вказувати на наявність моральної шкоди та слугувати підставою для задоволення позову. З огляду на все вище перелічене, вважає, що немає підстав стягувати з відповідача в користь позивача 67100 грн. моральної шкоди, розмір якої вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 тривалий час перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП "Шахта №9 «Нововолинська» (а.с.8-9). 03 квітня 2013 року він був звільнений з підстав, передбачених ст.38 КЗпП України, у зв`язку з виходом на пенсію. Підземний стаж роботи ОСОБА_1 склав більше 17 років (а.с.22-23).

08 липня 2013 року позивачу видано інформаційну довідку про умови праці працівника. По гігієнічній характеристиці умов праці професія, яку обіймав ОСОБА_1 відноситься до робіт ІІІ класу по факторам шкідливості. На робочому місці працівника шкідливі виробничі фактори перевищували санітарно-гігієнічні норми в тому числі по основних факторах - пил (а.с.11-12).

26 липня 2013 року ОСОБА_1 був повідомлений про наявне у нього захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (а.с.16).

Позивач був направлений до ДУ "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України" для обстеження і вирішення питання про можливий зв`язок захворювання з його професією.

Державна установа "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України" надала медичний висновок ЦЛЕК від 26 липня 2013 року №25/1140 про наявність у позивача професійного захворювання (а.с.17).

У акті №52 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 16 серпня 2013 року (а.с.19-20) встановлено, що причиною виникнення у ОСОБА_1 професійних захворювань стало: пил, шум та фізичне навантаження, несприятливий мікроклімат.

Згідно копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії 12ААА №028749 від 27 вересня 2022 року (а.с.22) внаслідок профзахворювання позивач ОСОБА_1 втратив 25% професійної працездатності.

Нормами Конституції України, зокрема ст.21, ст.43, ст.46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав внаслідок професійного захворювання та переносить і по сьогоднішній день. Стан здоров`я позивача вимагає додаткових зусиль в організації його повноцінного життя.

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням, позивачу рекомендовано спостереження, лікування (амбулаторне та стаціонарне), медична реабілітація, санітарно-курортне лікування, а також протипоказана важка фізична робота.

Представником відповідача суду не надано жодних доказів, які б свідчили про вину позивача в порушенні вимог нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до вимог частин 2, 3, 5 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Вищенаведені письмові докази дають суду підстави вважати, що діями відповідача ДП "Шахта №9 «Нововолинська», який не забезпечив безпечні умови праці, працівнику ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду. Позивач отримав професійне захворювання, зазнав фізичний біль та страждання, які переносить і по теперішній час. Професійне захворювання та його наслідки викликали сильні емоційні страждання у ОСОБА_1 , зокрема душевний біль, постійне почуття неповноцінності, пригнічення. Будучи обмеженим у фізичних можливостях, він змушений постійно докладати додаткові зусилля для організації свого життя, лікуватися та відновлювати своє здоров`я.

При ухваленні рішення у справі, суд враховує те, що період з 27 грудня 2020 року по 11 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 перебував на лікуванні в неврологічному відділенні НЦМЛ з діагнозом ішемічний інсульт в правій скронево-тім`янійпотиличній ділянці на грунті атеросклерозу (а.с.23).

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, які вона зазнає.

Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31 березня 1995 року №4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Заперечення представника відповідача щодо специфіки роботи шахти, дотримання відповідачем соціальних гарантій працівників, відсутності протиправної винної поведінки зі сторони ДП "Шахта №9 «Нововолинська», суд не бере до уваги.

Також, суд вважає необґрунтованими твердження представника відповідача ОСОБА_3 з приводу того, стійка втрата працездатності у позивача встановлена у довідці МСЕК не вказує на спричинення останньому моральної шкоди.

Суд наголошує, що право на відшкодування шкоди, в тому числі й моральної, настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Відповідно до пункту 38 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної правцівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472 (далі - Правила) право на отримання потерпілим виплат на відшкодування шкоди настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Отже втрата працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди потерпілому (постанова ВС від 10.10.2019 у справі № 219/590/17).

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань позивача, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, а також з врахуванням розміру втрати професійної працездатності ОСОБА_1 , встановленої в нього групи інвалідності, стажу роботи позивача на підприємстві, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача ДП «Шахта №9 "Нововолинська» в користь позивача ОСОБА_1 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП «Шахта №9 "Нововолинська» в дохід держави 1073,60 грн. судового збору та пропорційно задоволеним вимогам, на користь позивача ОСОБА_1 1200 грн. на компенсацію витрат понесених ним на правничу допомогу адвоката, що підтверджені документально (а.с. 24-27).

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268 ЦПК України, на підставі ст.153, ст.173, ст.237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України, ст.13, ст.14 ЗУ "Про охорону праці", суд,

постановив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська», юридична адреса: вул. Шахтарська, буд.37, с. Литовеж, Володимирський район, Волинська область, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 40 000 (сорок тисяч) гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська», юридична адреса: вул. Шахтарська, буд.37, с. Литовеж, Володимирський район, Волинська область, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 1200 (одна тисяча двісті) гривень витрат понесених на правничу допомогу адвоката.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» (юридична адреса: вул. Шахтарська, буд.37, с. Литовеж, Володимирський район, Волинська область, ) в дохід держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк