У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю., розглянувши заяву адвоката Керецман Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста», в особі керівника Слободянюка Сергія Миколайовича, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Керецман Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову, до подачі позовної заяви до ТзОВ «Колеста», в особі керівника Слободянюка С.М., про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір подати до суду позовну заяву до ТзОВ «Колеста», в особі керівника Слободянюка С.М., про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, де предметом спору, що виникне є квартира АДРЕСА_1 .

Так, у 2001 році ОСОБА_1 придбала трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу квартири від 19.07.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної контори Ластівка А.В., зареєстрований в реєстрі за №3-3619 та зареєстрованого в Ужгородському міжміському БТІ в реєстровій книзі за №9438 (бланк АЕВ №212545).

Вказує, що у вказаній квартирі заявниця проживає разом із сином - ОСОБА_2 , 1994 року народження та внуком - ОСОБА_3 , 2005 року народження, опікуном якого вона є з 2007 року, після трагічної смерті дочки ОСОБА_4 .

Зазначає, що як їй стало відомо, ОСОБА_5 продав її квартиру ще у 2022 році за договором купівлі-продажу квартири від 09.08.2022 року від її імені на підставі довіреності через двох осіб, оформивши її на товариство з обмеженою відповідальністю «Колеста» (), власником якої він є.

Однак заявниця зазначає, що ніякої довіреності ні відповідачу, ані іншим особам на розпорядження її квартирою АДРЕСА_1 , не надавала.

Крім цього, потенційний відповідач ОСОБА_5 та ріелтори, які діють від його імені, виставили квартиру на продаж за заниженою ціною та щодня приводять потенційних покупців на огляд квартири з наміром її продати (копія скріншотів з сайту додається).

Вказана квартира є єдиним житлом для її проживання та проживання її сім`ї. Вказані факти засвідчують порушення її права власності.

За таких обставин, заявниця просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких дій відносно квартири АДРЕСА_1 , зокрема: реєструвати право власності, оцінювати майно, виготовляти технічну документацію, здійснювати переуступку права вимоги на об`єкт, продавати, міняти, дарувати, заповідати вказаний об`єкт нерухомості.

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тобто без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, суд приходить висновку, що така підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення, оскільки заявник має наміри подати позов про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, а саме: права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Суд бере до уваги доводи заявниці про те, що потенційний відповідач у період розгляду справи буде мати можливість здійснити відчуження спірної квартири, що в подальшому унеможливить ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки можуть вчинятися дії направлені на реалізацію спірного майна.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет майбутнього позову зокрема щодо визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом майбутніх позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до передачі житлового приміщення у власність інших осіб, його подальше відчуження, а тому невжиття заходів забезпечення позову неминуче призведе до істотного утруднення або унеможливлення виконання рішення суду та поновлення майнових прав позивача.

Оцінюючи характер позовних вимог, з якими заявник має намір звернутися до суду і про які вона зазначає у своїй заяві про забезпечення позову, суд визнає, що вид забезпечення позову до подачі позову до суду є достатнім та відповідає вимогам передбаченим ст.ст.150,151 ЦПК України. А тому доцільність вжиття такого заходу забезпечення є обґрунтованою, тому з цих підстав заява підлягає до задоволення.

Суд звертає увагу заявниці, що відповідно до вимог ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву адвокат Керецман Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задоволити.

Накласти арешт на житлове приміщення, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 . (із забороною розпорядження ним (здійснення реєстраційних дій, відчуження).

Звернути увагу заявниці, що відповідно до вимог ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк