КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/290/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Ігнатенка Василя Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року, постановлене під головуванням судді Потабенко Л.В.,

у справі за позовом Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, -

встановив:

У січні 2023 року до суду звернулось ПП "Обухівміськвторресурси" з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги із вивозу побутових відходів.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є виконавцем послуги з вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради. В рахунок виконання свого обов`язку в частині укладення договорів про надання послуг із вивезення побутових відходів із споживачами, у тому числі із відповідачем, позивач розмістив 24 вересня 2016 року в газеті "Обухівські вісті" №37 (708), в газеті "Обухівські вісті" №28 (750) від 22 липня 2017 року та газеті "Обухівські вісті" №2 (825) від 18 січня 2019 року, а також на власному веб-сайті публічну оферту договору про надання послуг вивезення побутових відходів.

Впродовж одного календарного місяця з моменту опублікування договору (публічної оферти) відповідач не заявив своєї незгоди із умовами публічної оферти договору, а отже такий публічний договір є прийнятий відповідачем шляхом мовчання.

Згідно довідки №11522 від 13 грудня 2021 року про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована одна особа, яка у контексті положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем послуг.

Про належне надання позивачем послуги із вивезення побутових відходів свідчить відсутність скарг відповідача.

Вказує? що впродовж тривалого часу відповідач отримує послуги із вивезення побутових відходів, але взагалі не сплачує їх вартість, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період надання послуг, а саме 01 березня 2017 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 1 561,79 грн.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ПП "Обухівміськвторресурси" суму боргу за послуги із вивезення побутових відходів за період з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 1561,79 гривень. Стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПП «Обухівміськвторресурси» суму боргу за послуги із вивезення побутових відходів за період з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 1561,79 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору на користь ПП «Обухівміськвторресурси» в розмірі 2481 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Ігнатенком В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідач жодного разу не користувався послугами позивача, не погоджувався із умовами договору оферти. Зазначає, що самостійно утилізує своє сміття та жодного разу не передавав сміття для утилізації позивачу.

Посилається на недопустимість доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Вказує, що докази, додані до заяви, не засвідчені належним чином, що свідчить про порушення частини 2 статті 95 ЦПК України.

Посилається на сплив позовної давності, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягення заборгованості з 2017 року, а з позовом ПП «Обухівміськвторресурси» звернулось до суду у січні 2023 року.

Вказує, що позовна заява підписана за допомогою факсиміле. Звертає увагу, що позивач заявив позовну вимогу про стягнення заборгованості з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2022 року з порушенням позовної давності.

Зазначає, що у зв`язку з пред`явлення позову ОСОБА_1 вимушений звернутись до адвоката за наданням праової допомоги.

Зазначає, що згідно попереднього орієнтовного розрахунку та квитанції до прибуткового касового ордеру №5 від 27 квітня 2023 року витрати на правову допомогу складають 7 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішенння, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Стягнути з позивача судові витрати, що складаються із сплаченого у суді апеляційної інстанції судового збору у розмірі 3 721,50 гривень та 7000,00 гривень витрат на професійну правову допомогу.

09 серпня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Бойка Ю.А., який діє в інтересах ПрАТ "Обухівміськвторресурси".

Вказує, що доводи апеляційної скарги в частині того, що скаржник жодного разу не користується послугами позивача, оскільки побутові відходи утилізує самостійно, не погоджується із умовами договору публічної оферти договору є невиправданими та не узгоджуються із положеннями статті 68 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції 2004 року, пункту 1 частини 2 статті 7, частини 1 статті 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції 2017 року, статті 35-1 Закону України "Про відходи".

Вказує, що наведені норми чинного законодавства зобов`язують споживачів укладати з юридичною особою, яка визначена органом місцевого самоврядування на конкрусних засадах виконавцем послуг, договори про надання послуг із вивезення побутових відходів та проводити оплату таких послуг.

Зазначає, що тільки набутий статус "виконавця послуг із вивезення побутових відходів" дозволяє суб`єкту господарювання стати учасником правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг та наділяє всіма необхідними правами та обов`язками виконавця, встановленими (передбаченими) нормативними актами у цій сфері.

Звертає увагу, що матеріали справи містять рішення Обухівської міської ради №223-12-УІІ від 28 липня 2016 року "Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради", за яким позивач є визначеним Обухівською міською радою виконавцем послуг із вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради.

Вказує, що позивач є єдиним виконавцем послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, що підтверджується листом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №2211 від 17 вересня 2020 року.

Вказує, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що у період з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2022 року відповідач не користувався послугою, не утворював або мав змогу самостійно зберігати всі утворювані у його домогосподарські відходи і видаляти їх у санкціоновані місця чи об`єкти і при цьому не забруднювати навколишнє середовище.

Щодо доводів скаржника про підписання позовної заяви за допомогою факсиміле, позивач зазначає, що скаржник не вказує з яких підстав зроблено такий висновок.

Вказує, що позовна заява підписана директором позивача особисто пір`яною ручкою із використання фіолетової туші (чорнила) та скріплена печаткою. Окрім цього, на підтвердження волевиявлення позивача на підписання позову та звернення до суду також наявні довіреність представника позивача, який наділений всіма необхідними повноваженнями на вчинення процесульних дій, у тому числі подання позовної заяви та всіх інших документів, квитанція про сплату судового збору за цим позовом, підписана генеральним директором позивача із використанням його електронного підпису.

Щодо позовної давності вказує, що у пункті 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. Всі ці строки продовжено для всіх без винятку суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19.

Відтак уважає, що позовна давність не пропущена.

Посилається на необґрунтованість заявленого попереднього розміру судових витрат. Вказує, що укладений договір взагалі не містить погодженого порядку обчислення гонорару та порядку його сплати, а також ідентифікації, яка б дозволила встановити в межах якої саме судової справи надаються правничі послуги.

Вказує, що заявлений розмір понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень є надмірно великий, а тому просить суд у разі задоволення апеляційної скарги зменшити заявлені витрати до 500,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін. Стягнути судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Відповідачем не спростовано доводи позовної заяви, відтак суд зробив висновок про обґрунтваність заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №11522 від 13 грудня 2021 року, виданою начальником відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (а.с. 19).

Позивач ПП «Обухівміськвторресурси» є єдиним виконавцем послуги із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, що підтверджується листом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 2211 від 17 вересня 2020 року (а.с.9).

Рішенням Обухівської міської ради № 223-12-УІI від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» виконавцем послуги із вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради визначено ПП «Обухівміськвторресурси», що підтверджується копією рішення Обухівської міської ради Київської області (а.с.24).

Рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради від 06 вересня 2016 року № 462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу затверджені тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15,46 грн на одного мешканця (а.с.25).

Починаючи з 01 січня 2019 року, на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради № 642 від 06 грудня 2018 року «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» скоригованих тарифів на послуги із вивезення побутових відходів від мешканців багатоквартирних житлових будинків, підприємств, установ, організацій, суб`єктів підприємницької діяльності, мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради», плата (тариф) за послугу із вивезення побутових відходів становить 25,54 грн на одного мешканця на місяць (а.с.21-22).

Крім того, в газеті «Обухівські вісті» №28 (750) від 22 липня 2017 року, на яку зокрема посилається позивач, було опубліковано «Публічний договір про надання мешканцям приватного сектору та багатоквартирних житлових будинків послуг з вивезення побутових відходів». Відповідно до пункту 11.1 розділу 11 даного Публічного договору зазначено, що цей договір набирає чинності з моменту отримання Виконавцем оформленої та підписаної Споживачем Заяви - приєднання та/або фактичної повної або часткової сплати Споживачем рахунку (квитанції) Виконавця за надані ним послуги із вивезення побутових відходів і діє до 30 вересня 2031 року (а.с.10-14).

Згідно розрахунку суми заборгованості за адресою утворення побутових відходів: 08700, м. Обухів, провулок Партизанський, 9, за період з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2022 року виникла заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 1 573,06 грн (а.с.8).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

У період, за який заявлено позовні вимоги, діяли Закон України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», а з 10 грудня 2017 року - Закон України від 09 листопада 2017 року №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

В обох Законах визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 11 ЦК України визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 цієї статті установлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір про надання послуг із вивезення побутових відходів є публічним договором, що укладається шляхом надання пропозиції (оферти) та вважається укладеним після прийняття (акцепту).

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами 1, 2 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Конклюдентні дії є акцептом, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Установлено, що позивач ПП «Обухівміськвторресурси» у якості пропозиції для укладення договору розмістив публічну оферту договору про надання послуг з вивезення побутових відходів у газетах «Обухівські вісті», а також на власному веб-сайті.

Відповідно до пункту 11.1 публічного договору про надання мешканцям приватного сектору та багатоквартирних житлових будинків послуг з вивезення побутових відходів, опублікованого у газеті «Обухівські вісті» № 28 (750) від 22 липня 2017 року, визначено, що цей договір набирає чинності з моменту отримання виконавцем оформленої та підписаної споживачем заяви-приєднання та/або фактичної повної або часткової сплати споживачем рахунку (квитанції) виконавця за надані ним послуги із вивезення побутових відходів і діє до 30 вересня 2031 року (а.с. 12).

Відповідно до частини 4 статті 29 Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Статтею 642 ЦК України визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно зі статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Враховуючи зміст пункту 2 статті 205 ЦК України та пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Частиною 1 статті 25 Закону України від 09 листопада 2017 року «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку.

Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Вказані положення Законів України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів.

За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

Відповідно до положень статті 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами.

Тобто через специфіку житлово-комунальних послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, та з метою відвернення негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України, законодавцем покладено на фізичних осіб обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Належних і допустимих доказів того, що відповідач не користується послугами ПП «Обухівміськвторресурси» по вивезенню твердих побутових відходів від його домоволодіння або уклав договір про вивезення відходів із іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять, також на підтвердження доводів позивача свідчить факт відсутності скарг на якість послуг позивача.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про самостійне розпорядження побутовими відходами, оскільки послуги підприємства позивача зводяться не лише до вивозу побутових відходів, а й до утилізації відходів із дотриманням норм законодавства про охорону навколишнього середовища.

Колегія суддів уважає, що відповідачем не доведено факт самостійної утилізації відходів з дотриманням екологічних норм та правил.

Відтак, апеляційний суд уважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи правильно встановив зміст та правову природу спірних правовідносин, зробив правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо позовної давності, колегія суддів вказує про таке.

Установлено, що позивач звернувся до суду з позовом у січні 2023 року, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги із вивезення побутових відходів за період з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 1561,79 гривень.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно частинам 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року (з урахуванням постанов Кабінету міністраів України №392 від 20 травня 2020 року, №500 від 17 червня 2020 року, №641 від 22 липня 2020 року, №760 від 26 серпня 2020 року, №956 від 13 жовтня 2020 року, №1236 від 09 грудня 2020 року, №104 від 17 лютого 2021 року, №405 від 21 квітня 2021 року, №611 від 16 червня 2021 року, №855 від 11 серпня 2021 року, №981 від 22 вересня 2021 року, №1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року, №383 від 25 квітня 2023 року).

За встановлених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині пропустку позовної давності, оскільки позов подано під час дії карантинних обмежень, і період, за який позивач просить стягнути заборгованість, входить в період дії карантинних обмежень.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині підпису позовної заяви за допомогою засобів факсиміле, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Перевірка дотримання особою вказаних правил процесуального законодавства здійснюється судом відповідно до положень статті 187 ЦПК України.

Установлено, що позивач у справі є юридичною особою. Відповідно до частини 3 статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З матеріалів справи установлено, що позовна заява з додатками підписана генеральним директорм ПП "Обухівміськвторресурси".

Матеріали справи містять довіреність №01-10, видану 01 жовтня 2022 року генеральним директором ПП "Обухівміськвторресурси" на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 46).

Чинним законодавством не визначається поняття терміну "факсиміле" та/або "факсимільне відтворення підпису", однак відповідно до визначення іншомовних слів наведеному у Словнику іншомовних слів "факсиміле" - це креслення/малюнок, яке є точним відтворенням власноручного підпису особи.

Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

З матеріалів справи убачається, що позовна заява підписана генеральним директором ПП "Обухівміськвторресурси", цією ж особою підписано довіреність на представництво інтерсів позивача у судах. Послідовність цих дій дає підстави для висновку про волевиявлення позивача на звернення до суду за захистом своїх прав.

Окрім цього, на стадії апеляційного перегляду, представником позивача вчиняються процесуальні дії, що свідчить про волевиявлення та зацікавленість особи, яка звернулась до суду за захистом порушених чи оспорюваних прав.

Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду у справі від 24 травня 2018 року №5027/805-б/2012, колегія суддів відхиляє, оскільки у цій справі ліквідатор Рабанюк В.С. (особа, яка подала касаційну скаргу) оспорював рішення суду апеляційної інстанції про закриття провадження у даній справі (ухвалене у зв`язку із поданням 05 лютого 2018 року клопотання ліквідатора ДП «Дослідне господарство «Центральне» Рабанюка В.С. про відмову від апеляційної скарги), оскільки такого клопотання не подавав та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції участі не брав. Враховуючи обставини справи, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що факсимільне відтворення підпису певної особи (яке було проставлене на клопотанні про відмову від апеляційної скарги від 05 лютого 2018 року) не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа.

Щодо посилання на ухвалу 05 червня 2018 року у справі №826/811/17, Верховний Суд в цьому судовому рішенні дійшов висновку, що надіслані на адресу суду документи підписані з використанням факсиміле, що не може вважатися підписом цієї особи, а відтак суд зробив висновок про наявність підстав для повернення касаційної скарги.

Таким чином, обставини у наведених скаржником справах, які перебували на розгляді касаційної інстанції, не є релевантними обставинам у цій справі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Щодо розподілу судових витрат апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Установлено, що 01 серпня 2023 року між адвокатом Бойко Ю.А. та ПП "Обухівмісьвторрксурси" укладено договір про надання правничої допомоги № 01-08.

Відповідно до пункту 1.1 укладеного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в появному обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строку обумовлені сторонами.

Відповідно до пункту 3.1 за правову допомогу, передбачену в пункті 1.2 договору, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком №1 до цього договору.

Згідно додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги №01-08 від 01 серпня 2023 року вартість надання правової допомоги визначено у розмірі 7000,00 гривень. Послуги оплачується замовником впродовж 30 календарних днів з моменту проголошення рішення у справі.

03 серпня 2023 року адвокатом Бойко Ю.А. складено звіт №1 про виконання умов договору про надання правничої допомоги №01-08 від 01 серпня 2023 року, відповідно до даних якого адвокатом виконано таку роботу: складання та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року по справі №372/290/23 / 7 000,00 гривень / 8 годин.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат. Згідно відкритих даних Укрпошти копія відзиву позивача із заявою про стягнення витрат на правову допомогу отримана відповідачем особисто 18 серпня 2023 року, за таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 7 000,00 гривень.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ігнатенка Василя Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» судові витрати, пов`язані із наданням правової допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 7 000,00 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова