Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2023 Справа №607/10052/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Івашків О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР «Сервіс Тернопіль» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2023 року, від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Строцень Т.О. надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення у справі №607/10052/19, за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР «Сервіс Тернопіль» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, що 17 серпня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення у даній справі, яким, позов задоволено частково та стягнуто із ТзОВ «ТІР Сервіс» в користь ОСОБА_1 80 000 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, а також 6500 грн. вартості проведеного експертного дослідження. Однак, судом при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу. Відтак, позивач просить стягнути із відповідача 12 000 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Строцень Т.О. в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд поданої заяви без його участі.

Представник відповідача ТзОВ «ТІР Сервіс-Тернопіль» адвокат Кучмій М.Я. в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд поданої заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутності, проти її задоволення заперечує.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР «Сервіс Тернопіль» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

17 серпня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР «Сервіс Тернопіль» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР Сервіс Тернопіль» у користь ОСОБА_1 80 000 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, а також 6 500 грн. вартості проведеного експертного дослідження, а також судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Представником позивача адвокатом Строценем Т.О. у судовому засіданні, яке відбулось 17.08.2023 було заявлено клопотання про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат ОСОБА_1 , які позивач поніс, або повинен буде понести на правничу допомогу упродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення, тобто до 22.08.2023.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Після ухвалення судового рішення, 21.08.2023 року представник позивача, тобто упродовж п`яти днів, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надіслав на адресу суду докази, що підтверджують понесення судових витрат, які отримано судом 25.08.2023, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 14.07.2023 року, №14/07, додаток №1 до договору №14/07 від 14.07.2023 року, довідку про вартість виконаних робіт від 17.08.2023 року.

Таким чином, представником позивача своєчасно була подана заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення.

Як вбачається із поданих документів в підтвердження понесених судових витрат, 14 липня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Строцень Т.О. укладено договір про надання правової допомоги №14/07, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені сторонами у договорі. Пунктом 5.1 зазначеного правочину, сторони передбачили, що за правову допомогу, передбачені у пункті 1 договору, Адвокат отримує винагороду від Клієнта у формі гонорару.

Згідно із додатком №1 до договору №14/07 про надання правової допомоги у пункті 5 сторони погодили гонорар за надання правової допомоги Клієнту, відповідно до умов договору у розмірі 5 000 грн., які Клієнт оплачує готівкою або здійснює перерахування коштів в іноземній валюті України на рахунок Адвоката.

Відповідно до довідки про вартість виконаних робіт від 17.08.2023, вартість послуг з надання правової (правничої) допомоги у цивільній справі №607/10052/19 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди становить 17000 грн. та всього отримано від ОСОБА_1 за надання правничої допомоги клієнту та супровід справи №607/10052/19 у суді 17 000 грн.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім цього, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст..41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованими. У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до ст..11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмету спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020р. у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020р. у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги позивача означеним судовим рішенням задоволено частково, тому на підставі п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно розрахунку, розмір задоволених його позовних вимог складає 89,47%, виходячи із заявленого суми позову: 85 000 грн. (задоволена частина вимог) : 95 000 грн. (ціна позову) х 100 = 89,47 %

Загальна вартість наданої правничої допомоги ОСОБА_1 у даній справі згідно поданих представником позивача доказів складає 17 000 грн. Відтак, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн., згідно із заявленими вимогами представника позивача. Проте, суд зазначає, що 89,47 % від усієї суми наданих послуг на правову допомогу буде складати 15 209,90 грн. Однак, оскільки представником позивача заявлена вимога про стягнення витрат на правничу допомогу лише на суму 12 000 грн., тому суд задовольняє її у повному обсязі.

Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення 21 серпня 2023 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, тривалістю даної справи, участь адвоката у судових засіданнях, ціною позову, те, що позов задоволено частково, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Строцень Т.О. та стягнення із відповідача у користь ОСОБА_1 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР «Сервіс Тернопіль» на користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан