Справа № 466/9889/21 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/1211/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 .

З травня 2020 року по 2021 рік на сусідній земельній ділянці на АДРЕСА_2 без проектної та дозвільної документації проводилось будівництво двоповерхової прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_3 та наявного будинку в аварійному стані, який розташований на АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 ..

Після виконання даного самочинного будівництва, власником суміжної земельної ділянки було завезено та розкладено ґрунт по власній земельній ділянці таким чином, що рівень землі для їх будинку піднявся на 0,2-0,5 м,через що була закрита частина вікна підвального приміщення.

Внаслідок згаданих ОСОБА_1 дій відбулося замокання стін в житлових кімнатах квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевказане позивачі змушені звернутись до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди.

З огляду на вказане позивачі просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь матеріальну шкоду розмірі 35762,00 гривень завдану внаслідок затопленню (замокання) підвальних приміщень будинку АДРЕСА_4 , а також витрати на правову допомогу в розмірі 10500,00 гривень та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 35762 грн та 5400 грн оплати за проведення будівельно - технічної експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір, сплачений позивачами при зверненні до суду, в розмірі 908 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу, понесені позивачами в розмірі 10 500 грн.(десят тисяч п`ятсот грн.)

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що затоплення/замокання підвальних приміщень будинку АДРЕСА_4 не перебуває та не може перебувати у причинно-наслідковому зв?язку із підняттям планової позначки землі на земельній ділянці по АДРЕСА_2 внаслідок дій чи бездіяльності відповідача.

Вважає, що судом першої інстанції не досліджено і не взято до уваги, при наданні правової оцінки доводам відповідача, висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи №09-22Д від 06.07.2022 року, а лише обмежившись наповненням поняття, що «суд критично ставиться до даного дослідження».

Наголошує на тому, що твердження експерта та позивачів про самочинне будівництво, котре по суті не стосується предмету спору, визначене ст. 376 ЦК України, жодним чином необгрунтоване і як таке спростоване.

Також зазначає, щодо відсутності порушень Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (п. п. 4.1.1 - 4.1.8, 4.1-14) зі сторони ОСОБА_1 та наявних порушень зі сторони власників будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 .

Звертає увагу, також на відсутність з сторони відповідача порушення норм ДБН В. 1.1-25-2009 «Захист від небезпечних геологічних процесів, шкідливих експлуатаційних впливів, від пожежі. Інженерний захист територій та споруд від підтоплення та затоплення», п.п. 1.3 та 3.11, Д1.8, Д2.1 - Д2.12, норми ДСТУ-НБ В. 1.2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану», п.B1.6.

Наголошує на безпідставності нарахування експертом ПДВ при визначенні розміру (шкоди від завданих збитків (при їх наявності).

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

16 травня 2023 року від ОСОБА_7 , представника позивачів, надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 з покликання на безпідставність її доводів. Звертає увагу на неповноту експертного висновку представленого відповідачем в суді першої інстанції на спростування доводів позовної заяви. Просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 18 вересня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих підстав, що позивачами доведено факт завдання їм майнової шкоди в розмірі 35762 грн у зв`язку з неправомірними діями відповідача.

З такими висновками суду погодитись не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є власниками квартири АДРЕСА_1 , що стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.30).

Також встановлено, що з травня 2020 року по 2021 рік на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_2 проводилось будівництво двоповерхової прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_3 та наявного будинку в аварійному стані, який розташований по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Також встановлено, що після виконання даного самочинного будівництва, власником суміжної земельної ділянки було завезено та розкладено ґрунт по власній земельній ділянці таким чином, що рівень землі для мого будинку піднявся на 0,2-0,5 м.

Позивачі покликаючись на проведення відповідачкою робіт, стверджували, що такі призвели до замокання стін в житлових кімнатах квартири АДРЕСА_1 , в підтвердження чого представили висновок експерта №044/21 від 21 вересня 2021 року.

Як вбачається з висновку експерта №044/21 від 21 вересня 2021 року, причиною замокань приміщень літ. 3-5 та літ. 3-6 квартири АДРЕСА_1 є підняття планувальної позначки землі на земельній ділянці по АДРЕСА_2 приблизно на 0,2-0,5 м. Також висновком встановлено, що:

вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок замокань приміщень літ. 3-5 та літ.3-6 квартири АДРЕСА_1 становить 18122 грн;

вартість матеріальних збитків, заподіяних замоканням приміщень літ. 3-5 та літ.3-6 квартири АДРЕСА_1 її власникам, становить 17640 грн;

для усунення замокань стін приміщень літ. 3-5 та літ.3-6 квартири АДРЕСА_1 необхідно понизити наявний рівень землі по АДРЕСА_2 до попереднього приблизно на 0,3 м. Вартість виконання даних робіт може становить 22636 грн;

з метою запобігання замоканню фундаменту житлового будинку АДРЕСА_4 , в якому знаходиться квартира АДРЕСА_5 в майбутньому, необхідно виконати відмостку (вимощення) біля цоколя будинку АДРЕСА_4 в межах земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, зі змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та чи є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, ) вина.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На спростування доводів позовної заяви та висновку експерта №044/21 від 21 вересня 2021 року з сторони відповідачки ОСОБА_1 представлено висновок експертного інженерно-технічного дослідження №09-22Д від 06 липня 2022 року.

Експертом встановлено, що вода з даху будинку АДРЕСА_3 стікає в сторонуділянки ОСОБА_1 , тобто, вода по стічній трубі будинку стікає на сусідню ділянку. Будинок АДРЕСА_6 пошкоджена. Відсутнє мощення вздовж обидвох будинків. Звернуто увагу, що підсипка грунту відповідачем не змінила ухилу ділянки в сторону суміжних будинків. Експерт зазначено, що ймовірною причиною попадання води може бути водостічна труба з даху будинку АДРЕСА_3 , яка не є власністю ОСОБА_1 , яка виходить на ділянку, та не має подальшого організованого водостоку.

Також, експертом зазначено, що будинок АДРЕСА_3 має бетонний цоколь та горизонтальну гідроізоляцію, в той час, як будинок АДРЕСА_4 не має фундаменту, цегляна стіна виходить із землі, відсутня вертикальна та горизонтальна ізоляція, а штукатурка будинку пошкоджена.

Цим висновком не встановлено наявності її вини чи здійснення нею дій які б спричинили замокання стіни та прилеглих приміщень 3-5 та 3-6 будинку АДРЕСА_4 та стіни та прилеглих підвальних приміщень будинку АДРЕСА_3 .

Окрім цього, висновком №09-22Д від 06 липня 2022 року встановлено ряд інших причин якім можуть спричинити замокання стіни та прилеглих приміщень 3-5 та 3-6 будинку АДРЕСА_4 та стіни та прилеглих підвальних приміщень будинку АДРЕСА_3 , серед яких:

порушення ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудовано міських і сільських поселень.2002р» п.3.25*.

Також зазначено про необхідність влаштування інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок і в межах цієї зони потрібно було влаштувати відмостки та приямок біля вікна підвального приміщення, що б запобігало попаданню води в підвальні (напівпідвальні) приміщення будинків.

Колегія суддів звертає увагу, що в цьому висновку, експертом ОСОБА_8 було допущено описку в назві вулиці розташування будинку якому було завдано шкоди, а саме було зазначено АДРЕСА_3 , що не впливає на його правильність та обґрунтованість.

Аналізуючи представлені сторонами висновки, які фактично спростовують встановлені в них обставини, колегія суддів вважає не доведеним з сторони позивачів вчинення відповідачкою неправомірних дій шляхом підняття на її земельній ділянці планової позначки землі, яка спричинили замокання стіни та прилеглих приміщень 3-5 та 3-6 будинку АДРЕСА_4 .

В представленому позивачами висновку експерта №044/21 від 21 вересня 2021 року міститься застереження, саме, з метою запобігання замоканню фундаменту житлового будинку АДРЕСА_4 , в якому знаходиться квартира АДРЕСА_5 в майбутньому, необхідно виконати відмостку (вимощення) біля цоколя будинку АДРЕСА_4 в межах земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Позивачами не доведено, що за наявності у їхнього будинку відмостки (вимощення) біля цоколя будинку, відсутності порушень ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудовано міських і сільських поселень.2002р» п.3.25*, за наявності інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, піднятті рівня землі відповідачем на її земельній ділянці призвело б до замокання стіни та прилеглих приміщень 3-5 та 3-6 будинку АДРЕСА_4 , які належать позивачам.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у зв`язку з недоведністю заявленого позову, в зв`язку з чим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року потрібно скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 понесено витрати з сплати судового збору в розмірі 1362 грн

Крім того, відповідач зазнав витрат, пов`язаних із залученням експертів, в розмірі 8000 гривень, що підтверджується актом прийому-передачі висновку №09-22Д експертного інженерно-технічного дослідження, виконаного згідно договору №09-22Д від 21 червня 2022 року з ОСОБА_1 , Договором №09-22д про проведення експертного інженерно-технічного дослідження від 21 червня 2022 року та квитанції про сплату експерту 8000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат із позивачів на користь відповідача.

У зв`язку з наведеним, з позивачів в рівних частках підлягають стягненню на користь відповідача 8000 гривень витрат за проведення експертного інженерно-технічного дослідження та 1362 грн судового збору.

Керуючись ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) по 2666,67 грн (дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 67 копійки) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрат за проведення експертного інженерно-технічного дослідження

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) по 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судових витрат з сплати судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.