СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-н/759/413/23
ун. № 369/2940/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2022 р. заявник звернувся до Києво-Святошинського районного суду м. Києва із вищезазначеною заявою, просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400849989 від 01.01.2019 у розмірі 6621 грн 00 коп. та понесені судові витрати.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 28.06.2022 передано вказану цивільну справу за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва, яка надійшла на адресу суду 18.08.2023.

Дослідивши заяву, а також матеріали, додані до неї, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 8 ст. 185 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними з Єдиного державного демографічного реєстру.

У порядку, встановленому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом була отримана відповідь №196023 від 23.08.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно якої за вказаними параметрами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не знайдено.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила загальної підсудності застосовуються до всіх справ позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Згідно ст. 30 ЦПК України для окремих видів позовів встановлено виключну підсудність.

Так, згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Так, відповідно до ст.ст. 181, 190 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ ", виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в Постанові у справі № 462/7217/18 від 11.07.2019 вказав, що правила ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна .

Як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Надання житлово-комунальних послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим приміщенням, користувачем чи власником якої є відповідач.

Позов, або заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна, має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року у справі №638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, предметом заяви про видачу судового наказу є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором № 400849989 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії до об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, правовідносини між сторонами стосуються утримання нерухомого майна, яке знаходиться у Бучанському районі Київської області, а тому для вказаної справи визначено виключну підсудність.

Згідно з п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, дана заява про видачу судового наказу не підсудна Святошинському районному суду м. Києва, оскільки за правилами виключної підсудності має розглядатися Ірпінському міському суді Київської області.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

На підставі викладеного, враховуючи, що житлове приміщення розташоване на території, яка не підсудна Святошинському районному суду м. Києва, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 с. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 165-166, 186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: О.В. Ул`яновська