Справа № 510/2069/22
Провадження № 2/510/612/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Івановой Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Урум А.Д. уточнені позовні вимоги підтримав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 із ОСОБА_5 ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2012р.; копія договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.1999р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія державного акту серії ЯЕ №759291 від 28.09.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,0652 га, розташовану АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія звіту від 24.10.2022р. про проведення незалежної оцінки вартості жилого будинку та присадибної земельної ділянки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 19.06.2023р. копія заяви ОСОБА_3 від 08.01.2015р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ; копія заяви ОСОБА_2 від 08.01.2015р. про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6 ; копія заповіту ОСОБА_6 від 13.09.2011р., оформленого на ім`я ОСОБА_8 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.01.2015р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.01.2015р. (про реєстрацію заповіту); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.01.2015р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ); копія заяви ОСОБА_6 від 13.09.2011р. про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_7 ; копія заяви ОСОБА_5 від 06.09.2011р. про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.09.2011р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.09.2011р. (про реєстрацію заповіту); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.09.2011р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 ); копії Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 19.06.2023р.;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.1999р. №4669 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на праві власності, в рівних частках за кожним із них, належав житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . Крім цього, ОСОБА_7 на підставі державного акту серії ЯЕ №759291 від 28.09.2010р. на право власності на земельну ділянку також належала і земельна ділянка площею 0,0652 га, розташована АДРЕСА_1 , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, після його смерті спадщину на належне йому майно (1/2 частина нерухомості та присадибна земельна ділянка) за заповітом прийняла його онука ОСОБА_8 , оскільки вона у передбачений законом строк для прийняття спадщини звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але ОСОБА_2 в повній мірі не оформила спадщину на себе. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2012р. за ОСОБА_8 було визнано право власності тільки на частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , та на грошові вклади. Оформленням права на спадщину в частині присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 не займалась, але в силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона є належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . За життя вона склала заповіт на ім`я онуки ОСОБА_8 . У передбачений законом строк після смерті бабусі ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Про це свідчить подана нею 08.01.2015р. заява про прийняття спадщини. Оформленням права на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 не займалась, але в силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона є належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 та присадибна земельна ділянка повністю перейшли за правом спадкування до ОСОБА_2 (відповідачки у справі). Відповідач ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_2 та сином нині померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , тобто він є потенційним спадкоємцем після смерті батьків, але він від спадщини відмовився та на неї не претендує.

Позивач зазначає, що у 2012р. він домовився із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що він буде мешкати у житловому будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 , доглядати за ним, оскільки нині померлі ним не користувались, мешкали за іншою адресою. З того часу позивач перейшов мешкати в цей будинок та фактично володів ним, використовував цю нерухомість за належністю.

Таким чином, з 2012р. позивач постійно мешкає у спірному житловому будинку, володіє та розпоряджається ним в цілому. Позивач фактично, відкрито володіє нерухомістю, стежить за її належним технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, зробив ремонт, прибирає присадибну земельну ділянку та ін. У зв`язку із вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважає, що має право на вищевказаний житловий будинок та присадибну земельну ділянку, оскільки він з 2012 р. володіє та безперервно користується ними, слідкує за технічним станом будинку, несе витрати у зв`язку із його утриманням, зберігає у себе всю документацію на житло та землю, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набув право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Як було встановлено судом, відповідачка є зареєстрованим власником частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , та фактичним власником (за належністю неоформленої спадщини) іншої частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями за вищевказаною адресою та присадибної земельної ділянки.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо

інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Як виходить з доводів позивача, з 2012р. по теперішній час він безперервно, відкрито володіє житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається ним, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивачем будинком та присадибною земельною ділянкою, відповідачі не пред`являли до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі в її утриманні та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідачі не заперечували щодо фактів, вказаних у позові, визнали позовні вимоги в повному обсязі.

Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем житловим будинком із присадибною земельною ділянкою є добросовісним, правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе власником всього житла, сплачує комунальні платежі за утримання будинку, земельний податок, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок разом із присадибною земельною ділянкою цілком з законних підстав перейшли у володіння та користування ОСОБА_1 , внаслідок чого останній набув право власності на них за набувальною давністю.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на майно за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 344, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за набувальною давністю право власності на:

частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 ;

іншу частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 (рахується зареєстрованою за ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 );

земельну ділянку площею 0,0652 га із кадастровим номером :02:006:0110, розташовану АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно державного акту серії ЯЕ №759291 від 28.09.2010р. на право власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 (рахується зареєстрованою за ОСОБА_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК