Справа № 712/7534/21
Провадження № 6/712/254/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д.

при секретарі - Туз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.09.2021 року стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 гривень.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.01.2023 року змінено спосіб і порядок виконання рішення суду та зазаначено «стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Черкаської міської ради».

Рішення суду неможливо виконати, оскільки при відкритих рахунках відповідно відсутні і бюджетні асигнування у виконавчому комітеті Черкаської міської ради, адже він не є розпорядником бюджетних коштів. Розпорядником бюджетних коштів є бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань. Водночас, головні розпорядники бюджетних коштів це бюджетні установи в особі керівників, які отримують повноваженя шляхом встановлення бюджетних призначень. Отже, безспірне списання кошів за рішеннями суду проводиться виключно з боржника розпорядника бюджетних коштів. В управлінні відсутній механізм стягнення коштів з боржника виконавчого комітету Черкаської міської ради, який не має відкритих рахунків і відповідно бюджетних асигнувань.

Просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси по справі 712/7534/21 та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

Заявник в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали заяви та справи, вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.09.2021 року стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 гривень.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.01.2023 року змінено спосіб і порядок виконання рішення суду та зазаначено «стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Черкаської міської ради».

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За частиною 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб та порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц, та Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа № 6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15).

Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах» (постанова від 25 вересня 2015 року № 8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 25.04.2012 року № 11 -рп/2012 визначив, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року). Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов`язані з обов`язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово, (абзац 1, 3 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Отже, зі змісту зазначених правових приписів випливає те, що встановлення способу або порядку виконання рішення суду здійснюється за умови наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Статтею 1 Бюджетного кодексу України визначено, щобюджети місцевого самоврядування - бюджети сільських, селищних, міських територіальних громад, а також бюджети районів у містах (уразі утворення районних у міс ті рад); місцеві бюджети - бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

В силу ст. 22 цього Кодексу до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключноза бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Аналізуючи заяву ОСОБА_1 , лист управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області від 28.07.2023 року, в якому зазначено, що виконавчий комітет Черкаської міської ради не має відкритих рахунків в органах Казначейства і відсутні бюджетні асигнування, враховуючи, що рішення суду залишається невиконаним з 2021 року, суд вважає можливим змінити спосіб та порядок виконання рішення шляхом покладання виконання рішення суду на Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради.

Суд зазначає, що зміна способу та порядку виконання рішення шляхом стягнення з Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради викликано лише неможливістю стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 гривень з виконавчого комітету Черкаської міської ради, оскільки виконавчий комітет не є головним розпорядником коштів та у нього відсутні відкриті рахунки в управлінні ДКСУ у м. Черкаси.

Іншого порядку виконання рішення суду та стягнення вказаних коштів відповідачем не зазначено.

Зважаючи на те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано та з урахуванням неможливості його виконання боржником, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника.

Керуючись ст. 260, 261, 433, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/7534/21 та стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 14.09.2023

Головуючий В.Д. Пироженко