ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» вересня 2023 року

м. Харків

справа № 643/3104/22

провадження № 22ц/818/1512/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

треті особи територіальна громада в особі Харківської міської ради, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 травня 2023 року в складі судді Олійник О.О.

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: територіальна громада в особі Харківської міської ради, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09 січня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А., за реєстровим № 5.

Вказав, що на день смерті батько перебував у шлюбі з його матір`ю ОСОБА_2 . Інших спадкоємців першої черги немає.

Зазначив, що у грудні 2022 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 08 грудня 2022 року за № 1135/02-31 йому відмовлено в оформленні спадщини через пропуск строку на її прийняття.

Вказав, що пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через те, що був змушений виїхати за межі м. Харкова і перебувати спочатку у м. Чернівці, а потім переїхав до м. Полтави. Так як він поспіхом збирався для евакуації то не взяв з собою свідоцтво про смерть батька. Відсутність цих документів також позбавила його можливості звернутись до нотаріальної контори.

Зазначив, що на день смерті батька у зв`язку з карантинними обмеженнями він не міг вільно переміщуватися містом. До закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини 24 лютого 2022 року російські агресори почали повномасштабні бойові дії відносно України. Указом Президента України введено воєнний стан, з початку якого в Україні припинили роботу державні нотаріальні контори. З 01 червня 2022 року розпочали роботу деякі нотаріальні контори, однак він пропустив строк звернення до нотаріальної контори в той самий період, коли вони не працювали.

Крім того, м. Харків є прифронтовим містом і по його території постійно ведуться обстріли. Пересування містом ставило під загрозу його життя і здоров`я. Після ослаблення обстрілів міста Харкова, він звернувся до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, але було вже 08 грудня 2022 року, і він пропустив строк звернення до нотаріуса.

Вважав, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, адже на території м. Харкова не працювали державні нотаріальної контори і велись бойові дії.

Просив надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм процесуального права. Суд не врахував, що з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан, в умовах якого більшість нотаріальних контор не працювала, тому отримати інформацію щодо порядку оформлення спадщини було неможливо. Станом на 27 травня 2022 року, тобто останній день, коли він мав звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, жодна нотаріальна контора у м. Харкові не працювала. Деякі нотаріальні контори запрацювали з 01 червня 2022 року, однак у віддаленому режимі. Місто щодня було під обстрілами, міський транспорт, державні установи, поштові відділення не працювали. У зв`язку з бойовими діями він вимушений був виїхати до м. Чернівці, а потім до м. Полтави, взявши з собою лише найнеобхідніші документи. Він став жертвою непереборних обставин, а саме бойових дій на території України та м. Харкова. Поважними причинами пропуску строку є проживання в іншому населеному пункті, обмежений доступ до нотаріальних послуг через військову агресію російської федерації, небезпечність поїздок до м. Харкова, неодноразові зміни у законодавстві щодо порядку прийняття спадщини. Він мав правомірні очікування, що строк прийняття спадщини зупинено на час воєнного стану.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Клопотань щодо відкладення розгляду справи не надали.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є поважними.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові помер батько позивача ОСОБА_3 (а. с. 9, 17).

Батько позивача ОСОБА_3 перебував у шлюбі з його матір`ю ОСОБА_2 з 29 вересня 1990 року (а. с. 14, 16).

Позивач ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується даними їхніх паспортів, інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова (а. с. 7, 13-14, 21).

Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 30 листопада 2022 року батько позивача ОСОБА_3 на час смерті був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 80). Вказана квартира належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 09 січня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А. за № 5 (а. с. 10-12).

Заповіту ОСОБА_3 не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 08 грудня 2022 року (а. с. 83).

Після смерті батька ОСОБА_3 08 грудня 2022 року звернувся до нотаріуса, та за його заявою державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 418/2022 (а. с. 18, 69-87).

Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 08 грудня 2022 року № 1135/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини від його імені у встановлений законом строк не надходила, спадкова справа не заводилась, померлий був зареєстрований один (а. с. 19, 86).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

З початку війни законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття.

Так, згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

У подальшому до законодавства були внесені зміни згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року, за змістом яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці.

Однак правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.

Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте, в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), від 21 червня 2023 року у справі № 175/1404/19 (провадження № 61-5707св23).

Підпунктами 2.1, 2.6 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

В умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу.

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 372/2383/16-ц (провадження № 61-20920св18), від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17; від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду: від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938 св 18); від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977 св 19); від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046 св 18); від 03 червня 2020 року по справі № 297/2591/14-ц (провадження № 61-13025св18); від 20 грудня 2021 року по справі № 502/1603/18 (провадження № 61-10329 св 21); від 10 лютого 2023 року по справі № 604/1379/20 (провадження № 61-12279св22).

Крім того, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» міститься правова позиція, відповідно до якої особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зазначений висновок підтримано і в постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц, провадження № 61-43404 св 18, від 30 квітня 2020 року у справі №352/382/18, провадження №61-40424 св 18.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька до своєї матері та дружини померлого ОСОБА_2 .

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази наявності реалізованих спадкових прав ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 не зверталась, за однією адресою з ним не була зареєстрована, тобто докази фактичного прийняття нею спадщини також відсутні.

Отже, після смерті ОСОБА_3 спадкоємців, які б прийняли спадщину, не встановлено. За таких умов ОСОБА_2 не є належним відповідачем у цій справі.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому, права позивача на доступ до суду не порушено, так як він має право звернутися до суду до належного відповідача територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати судове рішення та відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 саме із зазначених вище підстав - пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.376, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 травня 2023 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: територіальна громада в особі Харківської міської ради, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 12 вересня 2023 року.