Справа № 165/1560/22
Провадження № 2/165/89/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Володимирського районного нотаріального округу Бобак Жанна Степанівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом

встановив:

29 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . На день смерті їй належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , також на праві спільної сумісної власності їй належала частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 07 серпня 2012 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося своєму чоловікові (батьку позивача) ОСОБА_4 , який прийняв спадщину на підставі ст.1268 ЦК України, проте свідоцтво про право на спадщину не отримав. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Раніше, 01 листопада 2013 року він заповів позивачу все своє майно з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до приватного нотаріуса Ушакової Ю.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Тоді ж він довідався, що 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Ж.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , її внуку ОСОБА_2 (його племіннику). Зазначає, що батько ОСОБА_4 на день відкриття спадщини постійно проживав із його матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується рішенням Нововолинського міського суду від 21 вересня 2020 року, яке набрало законної сили. Оскільки батько ОСОБА_4 постійно проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 , тому на нього не поширюється шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і він фактично прийняв спадщину померлої ОСОБА_3 . Вказує, що за таких обставин, відповідач ОСОБА_2 не мав право успадковувати нерухоме майно за законом і вважає, що свідоцтво про право на спадщину порушує його право на спадщину за заповітом після смерті батька, а тому просить визнати це свідоцтво недійсним та застосувати наслідки його недійсності, а саме скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності внесений за №32680058 від 05 серпня 2019 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву в якій підтримала позов з підстав наведених у ньому, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.132).

У судове засідання приватний нотаріус Володимирського районного нотаріального округу Бобак Ж.С. не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності (а.с.45).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням про його виклик, що розміщений на офіційному сайті судової влади (а.с.73).

Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2017 року (а.с.6)підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 яка за життя заповіла все своє майно чоловікові ОСОБА_4 (а.с.21).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29 березня 2019 року (а.с. 7) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , який за життя склав заповіт на користь свого сина ОСОБА_1 (а.с. 22).

Родинні відносини останніх підтверджуються копією свідоцтва про одруження (а.с.8) та копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.9).

Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, підтверджується, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору дарування (номер 2830 від 11.12.1982), посвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Матвіюк Р.Ф., на праві приватної власності належав спадкодавцю ОСОБА_3 (а.с.10-11).

Копією свідоцтва про право власності на квартиру від 01 листопада 2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 17-18), ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 23-24), житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №559 від 05 серпня 2019 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Рішенням Нововолинського міського суду від 21 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 22 березня 2022 року (а.с.25-27) встановлено факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За встановлених обставин, ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ст.1268 ЦК України, після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час час відкриття спадщини.

Склавши заповіт 01 листопада 2013 року та посвідчивши його нотаріально, ОСОБА_4 виявив свою волю на те, щоб належне йому на праві приватної власності майно після його смерті належало синові ОСОБА_1 .

Після звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, йому стало відомо, що 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Ж.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , її внуку ОСОБА_2 , на підставі ст.1266 ЦК України, за правом представлення після смерті її сина ОСОБА_6 (а.с.24).

Згідно копії спадкової справи №31/2019, відкритої на майно померлої ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся лише ОСОБА_2 і за відсутності заяв інших спадкоємців та осіб, що прийняли спадщину, приватний нотаріус Бобак Ж.С. видала оскаржуване свідоцтво (а.с.76-108).

На підставі свідоцтва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис №32680058 про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З матерів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Ушаковою Ю.А. 08 квітня 2019 року підтверджується, що із заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець ОСОБА_1 , який за заповітом успадкував 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 та грошових вкладів разом з належними до них відсотками та усіма компенсаційими виплатами на день їх видачі, що зберігаються в АТ "Ощадбанк" (а. с. 110-131).

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недайсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Оскільки на підставі досліджених судом доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно позбавлений права на спадкування за законом на майно належне його бабі ОСОБА_3 після її смерті, оскільки майно за заповітом успадкував за життя ОСОБА_4 , тому є всі підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом видане 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Ж.С., реєстровий номер 559, спадкоємцю ОСОБА_2 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З огляду на те, що суд задоволює позов, судовий збір в розмірі 992,40 грн., що був сплачений позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду та підтверджений документально (а.с.4а), суд відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88, ст.141, ст.212, ст.213, ст.214, ст.215, ст.218, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.328, ст.1235, ст.1241, ст.1301 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Жанною Степанівною, реєстровий номер 559, спадкоємцю ОСОБА_2 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №32680058, зареєстрований (внесений) 05 серпня 2019 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за аддресою: АДРЕСА_5 ) 992 (дев`ятсот дев`яното дві ) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк