Провадження № 2/557/101/2023
Справа № 557/63/23
09 серпня 2023 року смт Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Тишкуна П.В.
секретар судового засідання Гуменюк Н.П.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком Симонів» про розірвання договору оренди земельної ділянки
ОСОБА_1 звернулася до Гощанського районного суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком Симонів» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Зазначає, що відповідачем було порушено свої зобов`язання за договором оренди землі, щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2021 та 2022 роках. Будь яких послуг в рахунок орендної плати позивач у ці роки не отримував. Станом на день звернення до суду розмір заборгованості по орендній платі становить 4515,36 грн.: за 2021 рік -361,45 грн. (лише індексація), за 2022 рік -4153,51 грн. (з індексацією).
Звернення позивача до орендаря з приводу допущеного порушення умов договору, виплати заборгованості та розірвання договору оренди, залишились поза увагою, розрахунок з ним проведено не було
Також, позивач зазначає, що відповідачем було допущено і інше порушення умов договору оренди земельної ділянки, а саме в односторонньому порядку передано орендовану ним земельну ділянку у суборенду без погодження орендодавця. Знову ж таки його звернення з цього приводу до орендаря були проігноровані, як і звернення зупинити пролонгацію договору, термін дії якого закінчився.
Посилаючи на порушення відповідачем вимог т.ст.526,629 ЦК України, ст.96 Земельного Кодексу України та Закону України «Про оренду землі» ОСОБА_1 просить суд розірвати укладений між ОСОБА_2 та ТзОВ «Лендком-Симонів» 25.05.2024 року договір оренди земельної ділянки, яка перебуває у його власності.
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 13 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву
Протокольними ухвалами від 15.02.2023 року, 06.03.2023 року підготовче судове засідання було відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про ознайомлення щодо часу та місця розгляду справи.
Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 11.04.2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Протокольними ухвалами від 12.05.2023 року, 05.06.2023 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача.
Протокольною ухвалою від 28.06.2023 судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про ознайомлення щодо часу
Ухвалою суду від 09.08.2023 вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив розірвати договір оренди належної йому земельної ділянки, у зв`язку з порушенням відповідачем істотних умов договору. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком Симонів» в судове засідання не з`явився, будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу:41286079 від 27.07.2015, зареєстровано за орендарем ТзОВ «Лендком-Симонів» право оренди земельної ділянки згідно договору оренди від 25.05.2014. Строк дії 7 років, з правом пролонгації.
Відповідно до п. 9 вказаного договору , визначено орендну плата в розмірі не менше 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 3284, 31 грн. в грошовій формі, або в натуральній.
Відповідно п. 37, договору оренди землі, сторони визначили, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 39 Договору передбачено, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається, згідно умов зазначених у ньому. Однією з умов розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати.
Умовами договору також передбачено право орендодавця вимагати від орендаря передавати орендовану земельну ділянку у суборенду за погодженням з орендодавцем.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 317927700 від 16.12.2022 року, орендарем ТзОВ ОСОБА_3 було передано в суборенду ТзОВ «Лендком-Симонів» земельну ділянку загальною площею 2,1256 га, орендодавець ОСОБА_1 , договір суборенди ЛС-Л-С-ВГ/2019 виданий 12.05.2020 року.
Як передбачено ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
В силу ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим до виконання (ст. 629 ЦК України).
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (стаття 792 ЦК України).
Як визначено у ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
В силу ч.1ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.
Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»).
За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.
За змістом статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.
Майнові відносини, які виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору, тому, окрім спеціальних актів земельного законодавства - ЗК України та Закону про оренду землі, регулюються загальними нормами цивільного законодавства щодо договору та щодо договору найму.
Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
В подальшому Указами Президента України вносилися зміни в Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, якими в Україні продовжувався воєнний стан.
Відповідно до п.1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 №2145-ІХ, Розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України(Відомості Верховної Ради України, 2002 р., № 3-4, ст. 27) доповнено пунктами 27 і 28 такого змісту:
«27. Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності;»
Законом України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX, який набрав чинності 19 листопада 2022 року, абзац перший підпункту 1 пункту 27 після слів «воєнного стану» доповнено словами «до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель»(тобто цим Законом).
Аналіз наведених положень ЗК України дає підстави для висновку, що у період із 24 березня 2022 року до 19 листопада 2022 року договори оренди земельних ділянок, строк яких сплинув у цей проміжок часу, були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору
В силу частини першої статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі»- орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій які б перешкоджали орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою.
Положеннями статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.
Суд звертає увагу на те, що оскільки строк дії договору оренди закінчувався 21.07.2022, тому, відповідно до пункту 27 розділу X «Перехідних положень» ЗК України, цей договір вважається поновленим на один рік без волевиявлення сторін.
Узагальнюючи викладене, з дня набрання чинності Законом України № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», тобто з 19 листопада 2022 року, автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, укладених з фізичними особами, скасована.
Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 563/376/22-ц.
Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Відповідно до договору оренди землі від 25.05.2014 однією з умов розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати.
Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» врегульовано правовідносини щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Частинами 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є : об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Згідно з ч.1.2 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.
Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
Відповідно до 6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТзОВ «Лендком Симонів» неодноразово порушувалися строки виплат орендної плати за договором оренди землі від 25.05.2014 року. Так, відповідач частково не виплатив орендну плату у 2021 році та допустив невиплату орендної плати за 2022 рік, а сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивач як власник земельної ділянки не отримав вчасно того, на що він розраховував при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідач ТзОВ «Лендком Симонів» допустило порушення строків виплати орендної плати, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, строк дії договору минув і позивач не бажає його поновлювати на новий строк, про що свідчать його звернення до відповідача 07.02.2022 та 20.03.2022 року, тому беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позов задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн з відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком Симонів» на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендком Симонів», адреса вул. Зарічанська, буд. 34, офіс. 2, місто Хмельницький, Хмельницька область, .

Повне рішення складено 22.08.2023.

С у д д я П.В.Тишкун