ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/6187/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі по тексту - позивач, АТ «Райффайзен Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 85 265,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.05.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2555/82/1084887 від 11.05.2021 (далі по тексту - Кредитний договір), згідно умов якої банк зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 5 000,00 грн. та максимального ліміту 500 000,00 грн., строком на 48 місяців під 48,0% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора.

У відповідності до умов п. 1.2. Заяви - Договору банк надав клієнту в межах поточного ліміту кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн. шляхом зарахування їх на Кредитну картку. Метою кредиту було придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Максимальний ліміт кредиту складав 500 000,00 грн., в межах якого було встановлено поточний ліміт кредиту.

З дня укладення Заяви-Договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та в розмірах встановлених Заявою-Договором, Правилами, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Так, збільшення кредитування за Кредитним договором із 5 000,00 грн. до 51 000,00 грн., з 51 000,00 грн. до 51 898,00 грн., з 51 898,00 грн. до 53 682,00 грн., з 53 682,00 грн. до 65 462,00 грн., з 65 462,00 грн. до 70 818,00 грн. було проведено у відповідності до п. 2.3 ст. 2 Правил та п. 2.1 Кредитного договору в межах максимального ліміту.

Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконує умови кредитного договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 85 265,55 грн., яка складається з:

- заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 70 818,00 грн.;

- заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 14 447,55 грн.

01.08.2023 до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», Департаменту з питань реєстрації КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.08.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_1 направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу за вказаною у позові адресою: АДРЕСА_2 , яка була отримана останньою 23.08.2023, що підтверджується її власноручним підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення в графі «вручено 23.08.2023 особисто».

У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористалась своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до стст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За положенням ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, відповідно до змісту позовної заяви 11.05.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку (Кредитний договір) та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2555/82/1084887 від 11.05.2021, згідно умов якої банк зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 5 000,00 грн. та максимального ліміту 500 000,00 грн., строком на 48 місяців під 48,0% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати усі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені заявою-договором.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано суду наступні докази:

- розрахунок заборгованості по картковому кредиту відповідно до договору №010/2555/82/1084887 від 11.05.2021, згідно якого сума заборгованості за кредитом становить 85 265,55 грн.;

- копію заяви №СMDPI-1496016 про акцепт публічної пропозиції/угоди;

- копію паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «кредитна картка;

- копію виписки по рахунку;

- копію розписки про отримання картки;

- копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 ;

- копію вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 01.05.2023, яка була направлена ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ;

- копію списку згрупованих відправлень;

- копію трекінгу відправлень «Укрпошта»;

- копію правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк»;

- копію банківської ліцензії;

- копію витягу з державного реєстру банків;

- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- копію статуту АТ «Райффайзен Банк»;

- копію довіреності на представника банку;

- копію посадової інструкції;

- копію витягу з наказу АТ «Райффайзен Банк».

При цьому, відповідно до змісту позовних вимог в графі «Виклад обставин» в абзаці першому позивачем зазначено, що ним до позовної заяви долучено копію заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «кредитна картка». Також в переліку додатків в п. 6 зазначено, що до позовної заяви додається «копія заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2555/82/1084887 від 11.05.2021.

Однак, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні копія заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2555/82/1084887 від 11.05.2021. При цьому, 24.07.2023 начальником відділу загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва Гутевич Н.М. в присутності головного спеціаліста Дубровки Н.Ю. складено акт про те, що під час відкриття конверту та відповідно до додатків, які долучені до матеріалів справи - відсутні копія заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2555/82/1084887 від 11.05.2021.

Отже, на підставі викладеного вище, суд позбавлений можливості встановити чи дійсно був укладений кредитний договір №010/2555/82/1084887 між АТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 , а також встановити, чи дійсно сторони погодили умови кредитування. Самі по собі заява про акцепт публічної пропозиції/угоди, паспорт споживчого кредиту та розрахунок заборгованості не є належними та допустимими доказами того, що між сторонами було укладено кредитний договір, оскільки з їх змісту не можливо встановити, які саме умови були погоджені між сторонами та встановити чи взагалі був укладений кредитний договір.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Так, враховуючи положення вищевказаних статей, приймаючи до уваги те, що позивачем при зверненні до суду на підтвердження факту укладення кредитного договору не данано доказів, зокрема, кредитного договору №010/2555/82/1084887 від 11.05.2021, на який позивач посилався як на підставу своїх вимог в позові, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх недоведеністю.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись стст. 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.