ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/173/23 Номер провадження 22-ц/814/3057/23Головуючий у 1-й інстанції Романенко О.О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як особи, що не приймала участі у справі, однак вважає, що її права та інтереси порушені оскаржуваною ухвалою, на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року

у праві за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області; Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях; Решетилівська міська рада, як орган місцевого самоврядування; КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області, третя особа на стороні позивача - прокурор Полтавської обласної прокуратури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , про визнання співвласником на праві спільної сумісної власності спільного майна нежитлової будівлі

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області; Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях; Решетилівська міська рада, як орган місцевого самоврядування; КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області, третя особа на стороні позивача - прокурор Полтавської обласної прокуратури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , про визнання співвласником на праві спільної сумісної власності спільного майна нежитлової будівлі

Прохала визнати її співвласником на праві спільної сумісної власності спільного майна нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , без якого неможливо володіти, користуватися і розпоряджатися своєю приватною власністю на другому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , яка не приймала участі у справі, однак вважає, що вказаною ухвалою порушені його права та інтереси.. Прохала скасувати ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказувала, що вона є єдиною донькою у своєї матері, ОСОБА_2 . На праві приватної власності вони мають квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Із 2002 року у її матері був бізнес, доходи від якого використовувалися для їхньої сім`ї доки у 2020 році не прийшов відповідач, який займається рейдерством і не заборонив заходити у нежитлову будівлю, де в нього немає жодної власності. 18.03.2020 вона була звільнена з державної служби у зв`язку із ліквідацією підприємства, а тому приїхала додому в т.ч., щоб працювати адміністратором приватного стоматологічного кабінету її матері, ОСОБА_2 . Вона могла б працювати на цій посаді, тому що має досвід роботи державної служби в Управлінні організаційно-аналітичного, документального та адміністративно-господарського забезпечення, але через рейдерство будівлі, де знаходиться власність її матері, вона роботу свою не розпочала. Вони втратили джерело доходу їхньої сім`ї. Разом з мамою вона захищала їх джерело доходу і бізнес від рейдерського захоплення, а також захищала і державну власність, яка знаходиться поряд з власністю ОСОБА_2 . Разом з ОСОБА_2 вони писали заяви про вчинення кримінального правопорушення та їздили у Полтавський районний суд Полтавської області на засідання, де слідчі судді Шелудяков Л.В. та ОСОБА_7 задовольнили скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення (№ в ЄДРСР 89655914, 89656472). Відповідач, окрім того, що порушив конституційні права позивача по справі, він ще й порушив її конституційне право економічного характеру: користуватися (за згодою її матері) приватною власністю її матері, передбачене ст. 41 Конституції України та порушив її конституційні права соціального характеру: право на працю, передбачене ст. 43 Конституції України, та право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, передбачене ст. 48 Конституції України.

Оскаржувана ухвала місцевого суду від 27.02.2023 про повернення позову перешкоджає поновленню її порушених відповідачем прав.

Вказувала, що при вирішенні справи, суд невірно зазначив назву позову, не врахував, що сторони не мають спірного майна, та безпідставно поклав на позивача обов`язок здійснення оцінки майна.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2023 ОСОБА_2 звернулась до Решетилівського районного суду Полтавської області із позовом, відповідно до якого прохала визнати її співвласником на праві спільної сумісної власності спільного майна нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , без якого неможливо володіти, користуватися і розпоряджатися своєю приватною власністю на другому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 14.02.2023 позовну заяву було залишено без руху (а.с. 85-86 т. 1).

Залишаючи позов без руху у порядку ст. 185 ЦПК України місцевим судом зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, зокрема, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: позовна вимога у прохальній частині позову не конкретизована, тобто не містить конкретно визначеного спільного майна нежитлової будівлі, відносно якого позивачка просить визначити її співвласником; у позовній заяві не зазначено ціну позову, не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження ціни позову, в зв`язку із чим, суд позбавлений можливості перевірити правильність розміру сплаченого судового збору.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 27.02.2023 позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі частини 3 ст. 185 ЦПК України. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що недоліки, визначені в ухвалі Решетилівського районного суду Полтавської області від 14.02.2023 станом на 27.02.2023 позивачкою не усунуті. Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_2 , викладені у письмових роз`ясненнях від 24.02.2023, оскільки вони ґрунтуються виключно на власних переконаннях позивачки, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та фактично зводиться до незгоди із обґрунтуванням ухвали від 14.02.2023.

Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків останньої, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у особи права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про її права та обов`язки, може бути зроблений лише після з`ясування, яким чином таке рішення впливає на обсяг прав, інтересів чи обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17 міститься правовий висновок, відповідно до якого рішення суду є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 03.02.2016 у справі №6-885цс15.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Постанова КЦС ВС від 06.10.2022 у справі № 681/577/15-ц (№ в ЄДРСР 106637540)

У постанові Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 539/2612/21 зазначено, що частина перша статті 352 ЦПК України визначає коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала суду першої інстанції про повернення позову.

Судом першої інстанції спір по суті справи не вирішувався та ухвала про повернення позову не є рішенням суду, що містить судження про права та обов`язки апелянта у спірних правовідносинах, яка не є учасником справи.

Наявність кровного споріднення позивача у справі та апелянта, зацікавленість апелянта у тому, щоб провадження, відкрите за позовом її матері було розглянуто судом по суті, не є підставою для скасування ухвали про повернення позову за апеляційною скаргою особи, що у часті у справі не приймала, оскільки така ухвала не створює жодних правових наслідків для останнього, а позивач, у свою чергу, не позбавляється права на повторне звернення до суду чи права оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку.

Доводи ОСОБА_1 , що відповідачем порушені її конституційні права, також не дає підстав для перегляду ухвали про повернення позову за її апеляційною скаргою, як особи, що участі у справі не приймала, оскільки цією ухвалою права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 не вирішувались.

За встановлених обставин, враховуючи, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції не було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку та ухвали про забезпечення позову, постановленої в межах справи.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як особи, що не приймала участі у справі, однак вважає, що її права та інтереси порушені оскаржуваною ухвалою, на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 травня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль