Справа № 523/9052/23
Провадження №2/523/3641/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"06" листопада 2023 р. м.Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:
головуючого судді Аліної С.С.
за участю секретаря судового засідання Магденко С.В.,
25 травня 2023 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду із пощовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення суми надміру виплачених коштів.
Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Управління) як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово- комунальних послуг з 01.12.2015 по 31.12.2021.
Згідно із підпунктом 8 пункту 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою КМУ №848 від 21.10.1995 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на жилово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення) житлова субсидія не призначається, якщо будь-хто зі складу домогосподарства або член сім?ї особи зі складу домогосподарства має у власності більше ніж одне житлове приміщення (квартиру, будинок), крім житла, яке належить на правах спільної сумісної або часткової власності, розташованого в сільській місцевості.
Оскільки ОСОБА_1 отримував субсидію по 30.04.2021 та звернень від нього не надходило, на черговий період з 01.05.2021, то 30.04.2022 субсидія була йому нарахована в автоматичному режимі відповідно до пункту 78 Положення.
Лист про зміни в законодавстві про наявність умов, за наявності яких субсидія не призначається, був направлений відповідачу 18.08.2021 №16.02-16/1/7481.
Під час контрольної перевірки 17.01.2022 було виявлено, що ОСОБА_1 має у володінні два житла за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Зазначений факт позбавляє ОСОБА_1 права на призначення субсидії з 01.05.2021.
Відповідно до законодавства, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету.
Про необхідність повернення у місячний термін зайве отриманих коштів житлової субсидії за період з 01.05.2021 по 30.12.2021 загальною сумою 8634,30 грн ОСОБА_1 було повідомлено у телефонній розмові та 03.02.2022 надані реквізити для повернення коштів особисто.
Проте, зазначені кошти на рахунок Департаменту не надходили.
ОСОБА_1 направлено лист-нагадування від 11.10.2022 №16.02-21/39 щодо необхідності повернення вказаних коштів.
Однак, на теперішній час кошти відповідачем повернуто не було, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року по справ івідкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 37).
Представник позивача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської радив судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщався судом належним чином та завчасно.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання також не з`явився, про розгляд справи був сповіщений належним чином, що підтверджується письмової розпискою про його сповіщення (а.с. 51).
Відзив на позовну заяву від відповідача впродовж встановленого судом строку не надходив.
Від представника третьої особи Головного управління ПФУ в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 54).
На підставі зазначеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Так, судом було встановлено, що 15 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії у грошовій формі через АТ «Ощадбанк» (а.с. 7-8).
До заяви ОСОБА_1 було додано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 15.07.2019 (а.с. 9-11, а також акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї (а.с. 12-13).
На підставі наданих ОСОБА_1 документів, рішенням управління йому було призначено житлову субсидію.
В подальшому, нарахування субсидії здійснювалось в автоматичному режимі.
Згідно із підпунктом 8 пункту 14 Положення житлова субсидія не призначається, якщо будь-хто зі складу домогосподарства або член сім?ї особи зі складу домогосподарства має у власності більше ніж одне житлове приміщення (квартиру, будинок), крім житла, яке належить на правах спільної сумісної або часткової власності, розташованого в сільській місцевості.
Лист про зміни в законодавстві про наявність умов, за наявності яких субсидія не призначається, був направлений відповідачу 18.08.2021 №16.02-16/1/7481.
Під час контрольної перевірки 17.01.2022 було виявлено, що ОСОБА_1 має у володінні два житла за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Відповідно до законодавства, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету.
Про необхідність повернення у місячний термін зайве отриманих коштів житлової субсидії за період з 01.05.2021 по 30.12.2021 загальною сумою 8634,30 грн ОСОБА_1 було повідомлено у телефонній розмові та 03.02.2022 року надані реквізити для повернення коштів особисто. На особистому прийомі 03.02.2022 ОСОБА_1 надав графік повернення коштів на суму 8634,30 грн зайве отриманих коштів (протягом лютого-липня поточного року).
Як стверджує позивач, добровільно відповідач надміру виплачені кошти за призначеною субсидією не повернув.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як передбачено ст. 68 Конституцїї України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Згідно ст.117 Контституції України,Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Статтєю 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Порядок призначення субсидії встановлений Постновою КМУ від 21 жовтня 1995 року №458, якою Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердлжено Положенняпро порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива(далі за текстом «Положення». На момент звернення відповідачки із заявою про призначення житлової субсидії чинною була редакція Положення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2019.
Згідно із п. 2 Положення (в редакції на час виникнення правовідносин), право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Пунктом 3 передбачено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Згідно з п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, зі змінами від 14.04.2021 року, житлова субсидія не призначається, якщо будь-хто із складу домогосподарства або членів сім`ї особи із складу домогосподарства має у власності більше ніж одне житлове приміщення (квартиру, будинок), крім житла, яке належить на правах спільної сумісної або часткової власності, розташованого в сільській місцевості.
Згідно п. 90 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4, 8-11 пункту 14 цього Положення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не повідомив позивача про наявність у нього 2 квартир.
Тобто зазначені вище факти, позбавляють відповідача права на отримання субсидії з 01 травня 2021 року.
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України).
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого спільним наказом Мінпраці, Мінфіну, Мінюсту № 39/283/90/5 від 29.12.1997 органи соціального захист) населення подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно громадянином у встановлені терміни).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку що позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг є обґрунтованим та таким підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не повідомив управлінню обставини, які слугували для прийняття рішенням про відмову у наданні субсидії.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 року №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій.
За викладених обставин, суд погоджується із позивачем щодо законності стягнення коштів надміру отриманої житлової субсидії саме на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2684 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 1166, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.