Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
УХВАЛА

Іменем України

Справа №133/2703/23

05.09.2023 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Перший Український Міжнародний Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

04.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним цивільним позовом.

Разом з позовною заявою 04.09.2023 позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису, вчиненого 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окургу Бригідою Володимиром Олександровичем, реєстровий номер № 1246, про стягнення з нього ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 01 від 13.02.2018, укладеним ним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованість в загальній сумі 30 478,66 гривень.

Допустити забезпечення позову до негайного виконання з дня постановлення ухвали незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Заяву мотивував тим, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за його позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі вказаного виконавчого напису, 05.07.2021 за № 202412, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., з заявою про примусове виконання рішення. На підставі вказаної заяви у відповідності до виконавчого напису, приватний виконавець Турський О.В., 14.07.2021 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66095216 про стягнення з нього, на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 30478,66 грн.. 27.07.2023, приватним виконавцем Турським О.В., постанова ВП № 66095216 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, направлена за місцем його роботи до ТОВ «Козятин-ПАК», відповідно до якої з серпня 2023, бухгалтерією будуть проводитись утримання з його заробітної плати в розмірі 20 % щомісячно. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та необгрунтованим, тому необхідно забезпечити позов до вирішення позову по суті, оскільки стягнення з нього заборгованості згідно виконавчого напису нотаріуса, який є виконавчим документом, може призвести до необгрунтованих відрахувань з його заробітної плати, яка є єдиним джерелом його доходів та істотно ускладнити поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся д суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить до такого висновку.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, заявник посилається на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову спрямована безпосередньо на зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в рамках даної судової справи, позивач просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, а вжиття заходів забезпечення позову не нестиме жодних збитків для відповідача, факт стягнення коштів в результаті примусового виконання на підставі виконавчого напису вказує на загрозу ефективного захисту його порушених прав. ОСОБА_1 стверджує про необхідність застосування заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме викладеним у позові обставинам, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

За змістом п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Так, предметом спору між сторонами справи є законність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 30478,66 грн.

Згідно постанови про відкриття провадження ВП № 66095216 від 14.07.2021, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., із ОСОБА_1 підлягає стягненню борг в сумі 30478,66 грн на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Відповідно до постанови державного виконавця ВП № 66095216 від 27.07.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «Козятин-ПАК», здійснюються відрахування у розмірі 20 % від суми доходу, що належить виплатити боржнику до погашення загальної заборгованості в сумі 26396,17 грн, (з урахуванням основної винагороди та витрат на організацію та проведення виконавчих дій).

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що виконавчі дії, спрямовані на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , які вже мають місце та носять реальний характер, можуть утруднити виконання рішення суду у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню або утруднити повернення майна позивачу і відновлення його порушеного права у разі, якщо позов не буде забезпечено, і буде прийнято рішення про задоволення позову.

Суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, оскільки такі вимоги заяви обгрунтовані, підтверджені доказами, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, та вказують на співмірність із заявленими вимогами.

До того ж такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, прямо передбачено п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України.

Одночасно із цим, суд вважає за доцільно зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Зупинення виконавчого провадження не порушує прав стягувача у виконавчому провадженні, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і в разі вирішення спору між сторонами можуть бути скасовані.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обставини, визначені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, які можуть слугувати підставою для його застосування, судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису, вчиненого 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окургу Бригідою Володимиром Олександровичем, реєстровий номер № 1246, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 01 від 13.02.2018, що укладений з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в зазгальній сумі 30 478,66 гривень.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському Олександру Віталійовичу - для виконання, іншим учасникам справи - для відома.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Особа, яка не була присутня при постановленні ухвали має право на поновлення строку апеляційного оскарження, якщо ухвала подана протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 05.09.2023