№ 207/3097/22
№ 2/207/204/23
14 лютого 2023 року м. Кам`янське .
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/3097/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Смоли» про стягнення заборгованості по заробітній платі , середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану щорічну відпустку ,
Представник позивачки ОСОБА_2 у судове засідання не явилася , письмово просила розглядати справу без її участі та без участі позивачки , заявлений позов підтримала .
Представник відповідача АТ «Смоли» у судове засідання тричі не явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив , не надав відзив , позивач не заперечує проти такого вирішення справи , тому суд проводить заочний розгляд справи .
Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .
Згідно зі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки , визначені статтею 116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа , організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку , але не більш як за шість місяців .
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» , установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні , що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства , установи , організації суми в день звільнення , коли ж він у цей день не був на роботі , наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок , суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку , а при не проведенні його до розгляду справи до дня постановлення рішення , якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини . Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності .
Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі №1-5/2012 вирішено , що в аспекті конституційного звернення положення ч. 1 ст. 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст. ст. 116 , 117 , 237-1 цього кодексу слід розуміти так , що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк , перебіг якого розпочинається з дня , коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те , що власник або уповноважений ним орган , з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум , фактично з ним розрахувався .

Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода , обчислена , як правило , у грошовому виразі , яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу .

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки , встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця , погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками , обраними і уповноваженими трудовим колективом) , але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу , що не перевищує шістнадцяти календарних днів , та не пізніше семи днів після закінчення періоду , за який здійснюється виплата .

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства , установи , організації , провадиться в день звільнення . Якщо працівник в день звільнення не працював , то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок . Про суми , нараховані та виплачені працівникові при звільненні , із зазначенням окремо кожного виду виплати ( основна та додаткова заробітна плата , заохочувальні та компенсаційні виплати , інші виплати , на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства , у тому числі при звільненні ) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Згідно правової позиції , викладеної у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року , передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в ст. 116 КЗпП України , при цьому визначальними є такі обставини , як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку . Порушення процедури про банкрутство роботодавця , наявність тривалого періоду здійснення виконавчих дій органами державної виконавчої служби , незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті компенсації за невикористану відпустку порівняно із сумою середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов`язку сплатити зазначені кошти .

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження доводів щодо неможливості здійснення повного розрахунку з позивачем , на день розгляду справи судом заборгованість з заробітної плати не виплачено , тому має місце винна поведінка відповідача як і підстави для настання відповідальності за ст. 117 КзпП України .

Таким чином , підлягає стягненню з відповідача заборгованість по заробітній платі за червень 2022 року у розмірі 3874 гривні 50 копійок , за липень 2022 року у розмірі 1887 гривень 53 копійки , що у загальній сумі складає 5762 гривні 03 копійки , а також невиплачена компенсація за невикористану відпустку за 134 календарних дні у сумі 17267 гривень 83 копійки . Середня денна заробітна плата складає 221 гривня 53 копійки , виходячи з заробітної плати , де повним останнім місяцем є червень 2022 року ( а.с. 12 ) . Кількість днів затримки 73 робочих днів до дня звернення до суду , за який просить стягнути середній заробіток позивачка . Середній заробіток за час затримки розрахунку складає 16171 гривня 69 копійок .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено , тому необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави .

Керуючись ст. 94 , 115 , 116 , 117 , 237-1 КЗпП України , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити .

Стягнути з Акціонерного товариства «Смоли» , місцезнаходження : м.Кам`янське Дніпропетровської області , проспект Аношкіна , 179 , ідентифікаційний код юридичної особи : 30168850 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , заборгованість по заробітній платі у розмірі 5762 гривні 03 копійки , середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 16171 гривня 69 копійок , компенсацію за невикористані 134 дні щорічної відпустки у розмірі 17267 гривень 83 копійки .

Стягнути з Акціонерного товариства «Смоли» на користь держави судовий збір 992 гривні 40 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення . Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба