ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1274/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1649/23 Категорія: 310020000 Сморяр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді Гончар Н.І., Новіков О.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19.06.2023 (повний текст складено 19.06.2023, суддя в суді першої інстанції Смоляр О.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду у травні 2023 року з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування зазначала, що вона є донькою відповідача. 14.03.2023 позивач досягла вісімнадцятиріччя, проте продовжує навчання та здобуття освіти на денній формі навчання в Черкаському художньо-технічному коледжі І-ІІ рівня акредитації на 3 курсі, проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , окремо від відповідача. У зв`язку з навчанням на денній формі позивач не має змоги працевлаштуватися для отримання доходу, здатного забезпечити її потреби.

Вказувала на неспроможність матері у повному обсязі забезпечити потреби позивача через значні витрати, пов`язані з навчанням, зокрема, витрат на купівлю зошитів, книг, підручників, інших товарів та приладь, витрати на харчування, проїзд по місту, купівлю одягу, взуття, придбання особистих речей тощо.

Крім того, відсутність добровільної участі відповідача у матеріальній допомозі та те, що він є працездатною особою, а на утриманні інших осіб не має, змусило позивача звернутись з цим позовом до суду.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 19.06.2023 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 25.05.2023 і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. При цьому суд виходив з того, що позивач після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 06.07.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір аліментів з частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум уму, до 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Скаржник вказує на те, що судом не було враховано, що на його утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружина ОСОБА_5 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років. Згідно довідки ТОВ «Аркоп» його заробітна плата за період з січня по червень 2023 року склала 41700,00 грн., що в середньому становить 6950 грн. на місяць. З огляду на це висновок суду першої інстанції про розумність та обґрунтованість розміру аліментів на утримання доньки є помилковим, а в нього відсутня можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Зважаючи на рівень його доходів, наявність на утриманні малолітньої доньки та дружини у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, скаржник вважає справедливим стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 1/12 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Крім того, зазначає, що висновок суду, що розмір аліментів у частці від доходу має становити не менше 50% прожиткового мінімуму також не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» передбачено прожитковий мінімум лише для дітей віком до 6 років та віком від 6 до 18 років.

Просив дослідити під час апеляційного розгляду нові докази, які не були подані до суду першої інстанції, оскільки ухвалу про відкриття провадження з доданими до неї матеріалами позовної заяви він не отримував, а ним лише було отримано за місцем фактичного проживання 01.07.2023 копію оскаржуваного судового рішення.

Відзиву на вказану апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Апеляційний суд приймає до уваги докази, подані відповідачем до апеляційної скарги, які не були предметом дослідження суду першої інстанції, зважаючи на те, що розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та в матеріалах справи наявний конверт, адресований відповідачу з ухвалою суду та матеріалами позовної заяви (а.с.22), який згідно поштової відмітки повернувся через відсутність адресата за вказаною адресою, що свідчить про необізнаність відповідача про розгляд справи судом першої інстанції та неможливість подати докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.04.2005 серії НОМЕР_1 Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 16 (а.с.9).

ОСОБА_1 навчається на ІІІ курсі денної форми навчання в Черкаському художньо-технічному коледжі І-ІІ рівня акредитації, що підтверджується довідкою Черкаського художньо-технічного коледжу від 08.05.2023 № 391 (а.с.10).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 01.05.2023 № 2301-23-06128, у вказаному Реєстрі відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 за період з 3 кварталу 2022 по 4 квартал 2022 (а.с.11).

ОСОБА_1 станом на 01.05.2023 не перебуває на обліку в Черкаській філії Черкаського обласного центру зайнятості і допомогу по безробіттю не отримує, що підтверджується довідкою Черкаської філії Черкаського обласного центру зайнятості від 01.05.2023 № 913 (а.с.12).

Згідно довідки про відсутність індивідуальних відомостей про особу з Пенсійного фонду України від 01.05.2023 у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про страховий стаж, заробітну плату та інших даних відсутні відомості щодо ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно довідки Управління соціального захисту населення Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області від 04.05.2023 № 351/06-25 ОСОБА_1 на обліку в даному органі не перебуває, державних соціальних допомог та пільг не отримує (а.с.14).

Згідно повторного свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 20.01.2022 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38).

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 від 23.03.2021 (а.с.39).

Згідно довідки Фермерського господарства «АРКОП 2» №2 від 04.07.2023 ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років з 01.02.2023 відповідно до наказу №7/23 від 31.01.2023 (а.с.40).

Відповідно до довідки ТОВ «АРКОП» №0А00-000004 від 04.07.2023 ОСОБА_2 займає посаду охоронника і його дохід за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 склав 41 700,00 грн. (а.с.41).

Такими є фактичні обставини, встановлені судом, які сторонами під сумнів не ставляться.

Позивач у цій справі порушує перед судом питання про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною свого матеріального становища та надмірною величиною аліментних платежів.

Указане питання має таку правову регламентацію.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини.

До таких висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 та Верховний Суд в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 , посилаючись на те, що на його утриманні малолітня донька, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років, просив про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи надані позивачем докази, апеляційний суд вважає, що він довів, що з моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів на його першу дитину змінилося його сімейне становище, адже в нього з`явилася малолітня дитина, яка перебуває на його утриманні, також на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років. Тобто позивач на час вирішення спору у даній справі має ще двох утриманців, що безсумнівно впливає на матеріальне становище особи, так як зменшує кошти, які він щомісячно матиме змогу виплачувати на утримання своєї першої дитини.

При цьому зазначена обставина існувала на час розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів на утримання першої дитини позивача, проте неповно з`ясувавши обставини справи, зокрема, щодо наявності у відповідача двох утриманців, що має суттєве значення для вирішення справи, дійшов помилкового висновку в частині визначення розміру аліментів.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції помилково вказано про стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум передбачено на дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років.

Визначаючи розмір аліментів у даній справі, апеляційний суд враховує обставини, які входять до предмета доказування (статті 182, 184 СК України), інтереси дітей, на утримання яких стягуються аліменти, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також наявність обов`язку утримання дитини в обох батьків.

На думку апеляційного суду розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, що продовжує навчання, слід визначити як 1/6 частину всіх видів доходів позивача, що належним чином відповідатиме інтересам дитини, враховуватиме матеріальне та сімейне становище платника аліментів та відповідатиме приписам ч.2 ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19.06.2023 у даній справі слід змінити через неповне з`ясування обставин справи, зменшивши розмір аліментів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19.06.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання - змінити в частині розміру аліментів, які стягуються з відповідача, визначивши його у виді 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно.

У решті рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19.06.2023 у даній справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 30.08.2023.

Суддя-доповідач

Судді