Справа № 454/725/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

10 листопада 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні взамін грошової компенсації,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 ідеальну частину незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, взамін грошової компенсації. Також. просить визнати за ним право власності на вказані 1/3 частину житлового будинку та 1/3 частину земельної ділянки.

Свої вимоги мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (батько позивача, брат відповідача, чоловік третьої особи_) та після його смерті відкрилася спадщина на спірний житловий будинок. Та земельну ділянку, на якій він розташований.

08.07.2003р. нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно по 1/3 ідеальній частині кожному із сторін.

Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину, надавши доручення на ведення спадкових справ ОСОБА_3 , оскільки понад 25 років не проживає в Україні та є громадянином російської федерації.

З часу набуття права власності на частку в спадковому нерухомому майні відповідач не підтримує жодного зв`язку з цим майном та не використовує його, не був зареєстрований в спадковому житлі, не несе витрати на його утримання, не має наміру повертатися в Україну.

Перебування частини майна у власності відповідача порушує право власності позивача, оскільки будинок в натурі не поділено, а завершення його будівництва та влаштування благоустрою земельної ділянки позивачем самостійно призведе до збільшення вартості будинку та відповідно безпідставне збільшення вартості частки відповідача в цьому майні.

Неодноразові пропозиції компенсувати відповідачу частку були останнім проігноровані та на даний час будь-які відносини сторони не підтримують, останній не має наміру повертатися в Україну та припинення його права на успадковану частку не завдасть шкоди йому та його сім`ї.

Представник позивача адвокат Матвійчук Г.М. подала заяву, в якій позво підтримала, просила розгляд справи проводити у її та позивача відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву суду не подав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів інвентаризаційної справи встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з службового приміщення площею 9,1кв.м, кухні площею 13,7кв.м, коридору площею 7,1кв.м, трьох житлових кімнати площею 18,8кв.м, 18,8кв.м, та 13,5кв.м, службових приміщень площею 8,7кв.м, 5,0кв.м, 8,7кв.м, 4,8кв.м. Загальна площа будинку складає 108,2кв.м, житлова площа - 51,1кв.м. Рік побудови будинку 1985р.

Відповідно до наявного в матеріалах інвентаризаційної справи договору міни квартири на будинок від 11.11.1999р., ОСОБА_4 обміняв належну йому квартиру на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційного посвідчення від 19.11.1999р. та витягу від 18.06.2002р., на підставі зазначеного договору міни за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 08.07.2003р., ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожен успадкували після смерті ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 , готовність якого складала 76%, та земельну ділянку площею 0.2475га розташовану за тією ж адресою, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відтак, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 365 ЦК України та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Саме ці обставини є визначальними при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-68цс14 від 02 липня 2014 року та від 15 травня 2013 року у справі за № 6-37 цс 13).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні справа «Андрій Руденко проти України» від 21.12.2010 року вказав, що уряд зазначив, що справа не стосувалась позбавлення заявника його майна. Натомість вона стосувалась «перетворення майна заявника з однієї форми (частки у квартирі) в іншу форму - грошову. Можливість припинення права особи на частку в спільному майні без її згоди передбачена ст. 365 Кодексу, тоді як стаття 364 стосується ситуації, коли співвласник бажає виділення частки зі спільної власності та не проти одержання компенсації за свою частку в спільному майні. Суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 365 протилежна сторона повинна була завчасно внести вартість частки заявника у квартирі на депозитний рахунок суду першої інстанції. Це було і залишається передумовою винесення судом рішення про припинення права на частку у спільному майні.

Наведене свідчить про те, що право власності відповідача на 1/3 частку житлового будинку перетворюється в грошову форму.

З врахуванням того, що частка відповідача у спірному житловому будинку складає 1/3, судом не встановлено, що відповідач не претендує на проживання в даному будинку чи виділі частки його частки в натурі, а також відповідачем не доведено, що поділ житлового будинку відповідно до часток сторін відповідає будівельним нормам, існують підстави для припинення права власності відповідача на частку у праві власності у спірному майні з виплатою йому компенсації вартості цієї частки.

Вартість 1/3 частки спірного житлового будинку, згідно наявних в справі доказів, становить 130711,35грн.

Крім того, відповідач не зареєстрований та не проживає в спірному житловому будинку, даний будинок є незавершеним будівництвом та суд визнає, що відсутність у відповідача інтересу до утримання цього нерухомого майна та завершення його будівництва чинить перешкоди позивачу в реалізації його права власності щодо цього будинку, який він використовує для свого проживання.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/3 ідеальну частку незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0.2475га розташовану по АДРЕСА_1 , призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, шляхом компенсації вартості цієї частки в житловому будинку та земельній ділянці за рахунок позивача.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 ідеальну частину незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0.2475га розташовану по АДРЕСА_1 , призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Грошові кошти в сумі 130711 (сто тридцять тисяч сімсот одинадцять)грн., внесені ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №114 від 28.06.2023р., на депозитний рахунок суду, відповідно до наступний реквізитів: код отримувача (ЄДРПОУ): 26306742; банк отримувача: ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0000757.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або двадцяти днів з дня отримання копії рішення, якщо воно не було вручене в день його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , російська федерація.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М. Я. Адамович