УХВАЛА

20 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 757/45825/16-ц

провадження № 61-15828ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шипіловим Олександром Вікторовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» (далі - ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє») про стягнення коштів.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 94 996,90 доларів США, що станом на 20 червня 2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 2 472 116,30 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року закінчено дії по підготовці справи до розгляду. Призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскаржуваним судовим рішенням районного суду питання про права, свободи, інтереси ОСОБА_1 не вирішувалося.

У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шипіловим О. В., на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року, в якій заявник, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями реалізації права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зазначено, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 351/592/18 вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21 травня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» було укладено контракт купівлі-продажу № 21/05/2015, відповідно до умов якого ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» зобов`язалося передати у власність ОСОБА_2 автомобіль Cadillac SRX 2015 року випуску, а остання зобов`язувалася сплатити за товар грошові кошти у розмірі 1 936 830 грн, що еквівалентно 92 230 доларів США. На виконання умов договору ОСОБА_2 сплачено ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» повну вартість автомобіля Cadillac SRX 2015 року випуску, у розмірі 92 230 доларів США, проте товариство не виконало взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару у визначений контрактом строк.

Оскаржуваним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року стягнуто з ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 94 996,90 доларів США, що станом на 20 червня 2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 2 472 116,30 грн.

Вказане рішення районного суду не було оскаржено сторонами та набрало законної сили 01 липня 2017 року.

Крім того, в провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/1864/18 про визнання ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» банкрутом.

Так, ухвалою Господарського суду м. Києва від 12 березня 2018 року у справі № 910/1864/18 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16 травня 2018 року у справі № 910/1864/18 визнано кредитором ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 2 496 626,30 грн.

Постановою Господарського суду м. Києва від 13 червня 2018 року у справі № 910/1864/18 відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» та призначено ліквідатора.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 22 липня 2022 року у справі № 910/1864/18 задоволено заяву ліквідатора ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 , як керівника товариства.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції не було вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, а доводи щодо покладення на неї субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута та стягнення на користь банкрота непогашеної кредиторської заборгованості ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє», що, на думку заявника, свідчить про вирішення Печерським районним судом м. Києва у рішенні від 20 червня 2017 року у справі № 757/45825/16-ц питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, є необґрунтованими.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що оскаржуване судове рішення безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 , оскільки її правовий зв`язок із предметом спору у даній справі має ймовірний, а не очевидний та безумовний характер, що свідчить про недоведеність заявником факту порушення судовим рішенням її прав, а судове рішення не містить судження про права та обов`язки ОСОБА_1 у відповідних правовідносинах.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що під час прийняття оскаржуваного судового рішення, не вирішувалося питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , рішення не містить висновків суду про її права та обов`язки ні як керівника ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє», ні як фізичної особи.

Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шипіловим Олександром Вікторовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про стягнення коштів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник