Справа № 471/803/23
Провадження №2-о/471/31/23
Номер рядка звіту 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/803/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Братський відділ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування позовних вимог заявник зазначає, що з 2016 року почали проживати разом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_7 . Відомості щодо батька записані на підставі ст. 135 СК України, зі слів матері. З самого народження доньки ОСОБА_8 , ОСОБА_5 визнавав себе її батьком, приймав участь у її виховані, працював щоб утримувати сім`ю. ОСОБА_5 з 2022 року служив в збройних силах України, і під час війни загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в Луганській області. Після смерті останнього, донька ОСОБА_8 має право отримувати пенсію по втраті годувальника, однак в зв`язку з тим, що померлий ОСОБА_5 не був записаний її батьком, цю допомогу оформити не має можливості. Питання щодо встановлення факту батьківства наразі можливо вирішити тільки в судовому порядку, тому заявник звернулась з даною заявою, тому для встановлення даного факту заявник звернулась до суду.

В судове засідання з`явилась заявник заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити їх, зазначила, що з померлим ОСОБА_5 спільно проживали та виховували дітей. За життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком дитини, піклувався по неї та дітей, надавав матеріальну допомогу.

Представник заявника заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити їх.

В судове засідання заінтересовані особи, не з`явились, неодноразово повідомлялися про розгляд справи також, за допомогою оголошення, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком є ОСОБА_9 , відомості щодо якого внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 4).

Згідно Свідоцтва про смерть виданого 15.06.2023 року ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

П.15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Звертаючись за суду із заявою, ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту батьківства необхідне для отримання пенсії по втраті годувальника.

Як на підтвердження своїх вимог заявник посилається на покази свідків, фотографії.

Допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суду показали, що батьком дитини померлий ОСОБА_5 себе визнавав, приймав участь у її виховані, працював щоб утримувати сім`ю про те, що він не записаний батьком дитини, вони дізналися вже після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , так як під час судового засідання доведено, що за життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком ОСОБА_7 ..

Судові витрати залишити за заявником.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Братський відділ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов`язати Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис № 285 від 26 вересня 2019року про реєстрацію народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де в відомостях про батька дитини зазначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , все інше залишити без змін.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністрерства юстиції (м. Одеса), місце знаходження: вул. Миру,115, смт. Братське Вознесенського району Миколаївської області, .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023 року.

СуддяІ.Б. Гукова