Єдиний унікальний номер 448/1814/19
Провадження № 2-о/448/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повне)

17.02.2023 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Юрія БІЛОУСА,

присяжних: Юрія ДЬОЛОГА,Ярослава КУРИЛО,

за участю секретаря судового засідання Ірини РОМАНЧЕНКО,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за клопотанням заявниці ОСОБА_1 , заінтересована особа - Мостиська міська рада Львівської області, як орган опіки та піклування,

про: продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною,

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 - не з`явилася (заява),

представник заінтересованої особи Мостиської міської ради - не з`явився (заява),

в с т а н о в и в:

І. Короткий виклад обставин справи:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення суду про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, посилаючись на те, що остання рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 16.09.2020 року визнана недієздатною. Строк дії рішення 2-а роки.

Стверджує, що ОСОБА_3 , продовжує хворіти на психічне захворювання та є інвалідом першої підгрупи «А» з дитинства, а також за станом здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З огляду на вищевикладене, просить суд продовжити строк дії рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16.09.2020 року.

ІІ. Позиція учасників судового процесу:

В судове засідання заявницяОСОБА_1 не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності. Вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Мостиської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення клопотання сторони заявника.

Відповідно до ст.299 ЦПК України питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

В даному випадку судом за висновком судово-психіатричної експертизи №72 від 30.01.2023 року Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інституту психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» з приводу психічного стану недієздатної ОСОБА_3 , встановлено, що вона за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатна з`явитися в судове засідання та особисто дати пояснення по суті справи.

Таким чином, суд прийшов висновку про відсутність підстав для виклику ОСОБА_3 в судове засідання, оскільки її стан здоров`я унеможливлює таку процесуальну дію як участь в судовому засіданні з усвідомленням значення дій останньої та можливості керувати ними.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 05.10.2022 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 13.02.2023 року поновлено провадження по даній цивільній справі.

ІV. Встановлені Судом фактичні обставини справи:

Дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються вимоги клопотання, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення клопотання по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №448/1814/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Управління соціального захисту населення Мостиської РДА Львівської області та Орган опіки та піклування Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 - недієздатною.

Тим же судовим рішенням, встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_1 та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії рішення - 2 роки, що підтверджується копією судового рішення від 16.09.2020 року.

Заявниця просить продовжити строк дії рішення від 16.09.2020 року, оскільки гр. ОСОБА_3 продовжує страждати на хронічний стійких психічний розлад.

Гр. ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №424 від 06.05.2022 року, однак фактично проживає без реєстрації із заявницею ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №597 від 03.10.2022 року.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №296696 від 29.10.2019 року, гр. ОСОБА_3 , є інвалідом І підгрупи «А» з дитинства безтермінове.

Згідно висновку судово - психіатричного експерта №72 від 30.01.2023 року Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інституту психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді недоумства - важкою розумовою відсталістю в степені ідіотії. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатна з`явитися в судові засідання та особисто давати пояснення по суті справи. ОСОБА_3 потребує опіки.

V. Застосоване Судом законодавство та висновки Суду:

Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до вимог статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 2 та 7 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.293 ЦПК України).

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Перелік фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, міститься у частині 2 статті 293 ЦПК України, зокрема визнання особи недієздатною.

Згідно частини 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За змістом статті 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п.40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєвпроти Болгарії» (2012), адже ч.6 ст.300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки).

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Про допустимість доказів зазначено у статті 78 ЦПК України, згідно вимог якої, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Своїми процесуальними правами заявник та заінтересована особа під час розгляду вищевказаної цивільної справи розпорядились на власний розсуд.

У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений.

Згідно наданого до суду висновку, експерт чітко та категорично зазначив, що ОСОБА_3 на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді недоумства - важкою розумовою відсталістю в степені ідіотії. За своїм психічним станом остання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатна з`явитися в судові засідання та особисто давати пояснення по суті справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 755/5684/18-ц).

Європейський суд з прав людини (Справа «Проніна проти України» N 63566/00, §23, від 18 липня 2006 року) вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене, а також встановлені судом обставини, які свідчать про продовження психічного розладу ОСОБА_3 , внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідним висновком судово-психіатричного експерта, присутність її в судовому засіданні недоцільна, суд приходить до переконання, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною слід задовольнити та продовжити строк дії рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16.09.2020 року про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною на 2-а роки.

Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення суду про визнання ОСОБА_3 недієздатною, то повноваження заявниці ОСОБА_1 щодо опіки над нею також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки ОСОБА_1 від виконання обов`язків не звільнялася.

З огляду на викладене, клопотання заявника ОСОБА_1 необхідно задоволити, з наведених вище мотивів та підстав.

VI. Вирішення долі Судових витрат по даній справі:

Відповідно до статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно частини 2 статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Враховуючи наведене вище, а також повідомлення в.о. начальника ДУ «Інституту психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Гуль А. судові витрати «за проведення експертизи ОСОБА_3 » у Львівській філії судово-психіатричних експертиз», судово-психіатричний експерт ОСОБА_4 у розмірі 3 389 гривень 60 коп. віднести на рахунок Держави, стягнувши з Державного бюджету України на користь ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (, МФО 820172, р/р НОМЕР_2, банк отримувача: ДКС України у Подільському районі м. Києва).

Керуючись статтями 10, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293-294, 299, 300 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа - Мостиська міська рада Львівської області, як орган опіки та піклування, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, - задовольнити повністю.

Продовжити строк дії рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16.09.2020 року про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мостиська, Мостиського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , недієздатною строком на 2 (два) роки.

Роз`яснити заявниці, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення. Клопотання повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2023 року.

Відомості щодо учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Заінтересована особа: Мостиська міська рада Львівської області,як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м.Мостиська, вул. Грушевського, 6, Яворівського району Львівської області, Код .

Суддя Юрій БІЛОУС

Присяжні: Юрій ДЬОЛОГ

Ярослав КУРИЛО

Рішення суду набрало законної сили «______»________________20___ року

Суддя Юрій БІЛОУС

Присяжні: Юрій ДЬОЛОГ

Ярослав КУРИЛО