ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2599/23
провадження № 4-с/753/51/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Мелещенковій А.С.,

за участю:

представника стягувача ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3

заінтересовані особи не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва матеріали за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкової Олесі Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_4 , старший державний виконавець Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дихніч Василь Іванович,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкової Олесі Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_4 , старший державний виконавець Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дихніч Василь Іванович, у вимогах якої просив: визнати протиправними дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Савенкової О.В. щодо проведення розрахунків заборгованості по сплаті аліментів від 27.12.2022 та від 03.01.2023 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27.12.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.01.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Вимоги скарги обґрунтовані наступним.

25.10.2013 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Логвинською К.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва № 2-6152 від 19.05.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, починаючи з 03.11.2008 і до повноліття дитини.

13.09.2018 старшим державним виконавцем Савенковою О.В. було винесено постанову про скасування заходів примусового виконання у зв`язку із тим, що станом на 13.09.2018 заборгованість зі сплати аліментів боржником погашена в повному обсязі.

22.04.2021 старшим державним виконавцем Савенковою О.В. було винесено постанову про скасування заходів примусового виконання, оскільки станом на 22.04.2021 боржником була повністю погашена заборгованість зі сплати аліментів.

18.01.2023 скаржник дізнався від старшого державного виконавця Ірпінського МВ ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Дихніч В.І., що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 за виконавчим документом № 2-6152.

19.01.2023 під час ознайомлення скаржника з матеріалами виконавчого провадження було виявлено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27.12.2022, у відповідності до якого заборгованість станом на 01.12.2022 становила 87596,79 грн та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.01.2023, згідно з яким його заборгованість по аліментах станом на 01.01.2023 становила 237212,51 грн.

Із зазначеними розрахунками скаржник не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що складені з порушенням норм чинного законодавства України. Зокрема, державним виконавцем не враховані фіскальні чеки № 0112 та № 0168 про сплату аліментів на загальну суму 6000,00 грн., не враховані постанови про скасування заходів примусового виконання від 13.09.2018 та від 22.04.2021, у відповідності до яких, заборгованість боржником була погашена в повному обсязі. Крім того, державним виконавцем у розрахунку заборгованості від 27.12.2022 безпідставно включено двічі заборгованість за січень 2022 року, що спричинило збільшення загальної заборгованості на 5336,75 грн. Також для розрахунків заборгованості по сплаті аліментів було взято за основу середню заробітну плату працівника (сукупного доходу) з урахуванням всіх податків, зборів та обов`язкових платежів, що є порушенням закону.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2023 відкрито провадження за скаргою, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Одночасно, зобов`язано Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати пояснення щодо обставин скарги у строк до 09.03.2023.

Ухвалою суду від 12.04.2023 витребувано від Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-6152 виданого Дарницьким районним судом м. Києва 19.05.2009.

28.04.2023 від представника заінтересованої особи ОСОБА_4 - адвоката Щербини Я.М. надійшли заперечення на скаргу. В запереченнях представник визнає, що дійсно у квітні 2021 року боржник сплатив стягувачу 16800,00 грн., але в оспорюваних розрахунках державним виконавцем не було враховано суму 6000,00 грн. Також стягувачем визнається, що у розрахунку заборгованості по аліментам від 27.12.2022 двічі включено заборгованість за січень 2022 року, але звертає увагу суду, що у розрахунку від 03.01.2023 державним виконавцем дана помилка була виправлена. Вважає безпідставними посилання скаржника на те, що виконавцем не враховано наявність постанов про скасування заходів примусового виконання, оскільки виключно порядок нарахування та розмір доходу/або відсутність доходу боржника є достатніми для здійснення нового розрахунку. Зауважує на тому, що державний виконавець не є податковим агентом боржника, відтак не має обов`язку здійснювати розрахунок утримання податків при здійсненні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в порядку ст. 195 СК України.

У судовому засіданні скаржник та його представник підтримали скаргу з мотивів, наведених у ній, просили суд задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 - адвокат Щербина Я.М. у судовому засіданні частково визнала вимоги скарги. Не заперечувала проти визнання неправомірними дій державного виконавця в частині неврахування сплачених боржником у квітні 2021 року аліментів в сумі 6000,00 грн. Просила зобов`язати державного виконавця врахувати вказану суму у розрахунку заборгованості, а в решті вимог скарги відмовити.

Старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкова О.В. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Письмові пояснення до суду не надходили.

Заінтересована особа: старший державний виконавець Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дихніч В.І. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копії матеріалів виконавчого провадження до суду надано не було.

У відповідності до положень ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим розгляд даної скарги за відсутності державного виконавця та заінтересованих осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши пояснення скаржника, його представника та представника стягувача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частинами 1, 3, 4, 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При цьому, у відповідності до частини 13 приведеної статті, довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною 4 статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та витрати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Форму розрахунку заборгованості зі сплати аліментів визначено в пункті 4 розділу XVI додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Водночас, відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", яка регламентує оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні строки розгляду скарги визначені ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Як стверджує скаржник, про наявність оспорюваних розрахунків заборгованості по аліментам він дізнався під час знайомлення із матеріалами виконавчого провадження (19.01.2023).

27.01.2023 звернувся в суд зі скаргою, яку 07.02.2023 було повернуто заявнику без розгляду. Роз`яснено право повторного звернення до суду.

Зважаючи на наявність у скарзі клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги, з посиланням на поважність причин його пропущення, з урахуванням того, що державним виконавцем не надано доказів надіслання оспорюваних розрахунків боржнику, суд вважає за необхідне поновити строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Судом встановлено, що 25.10.2013 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Логвинською К.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №2-6152/2009 від 19.05.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі всіх видів заробітку до повноліття дитини проте не менше відповідної суми прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку.

16.01.2023 Ірпінським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №2-6152/2009 від 19.05.2009.

Під час здійснення виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Савенкової О.В. від 13.09.2018 було скасовано заходи примусового виконання, оскільки станом на 13.09.2018 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі.

Крім того, старшим державним виконавцем Савенковою О.В. винесено постанову від 22.04.2021 про скасування заходів примусового виконання, оскільки станом на 22.04.2018 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі.

15.04.2021 ОСОБА_2 направив на електронну адресу державного виконавця копії фіскальних чеків № 0112 від 09.04.2021 на суму 2000,00 грн та № 0168 від 13.04.2021 на суму 4000,00 грн. та просив їх врахувати при розрахунку заборгованості.

27.12.2022 старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенковою О.В. складено довідку-розрахунок, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.12.2022 становить 87596,79 грн.

03.01.2023 старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенковою О.В. складено довідку-розрахунок, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.01.2023 становить 237212,51 грн.

Досліджуючи зміст довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 27.12.2022 судом встановлено, що державним виконавцем безпідставно не враховані кошти сплачені боржником на користь стягувача за квітень 2021 року в загальній сумі 6000,00 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків № 0112 від 09.04.2021 та № 0168 від 13.04.2021. Крім того, вказана обставина була визнана представником стягувача в судовому засіданні.

Також, державним виконавцем неправомірно до розрахунку заборгованості двічі включено заборгованість за січень 2022 року, що спричинило збільшення загальної заборгованості на суму 5336,75 грн.

У розрахунку від 03.01.2023 державним виконавцем також не враховані кошти (аліменти) сплачені боржником на користь стягувача за квітень 2021 року в загальній сумі 6000,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

При цьому державний виконавець, установивши, що боржник ОСОБА_2 певний час не отримував доходу здійснила розрахунки заборгованості відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати для відповідної місцевості на час виникнення заборгованості, проте застосувала розмір середньої заробітної плати для працівника м. Києва, який не відповідає даним Державної служби статистики.

Отже, суд прийшов до переконання про те, що довідки-розрахунки від 27.12.2022 та від 03.01.2023 частково складені з порушенням вимог ст. 195 України, а відтак дії державного виконавця є неправомірними, усунення чого можливе шляхом їх скасування та проведення повторного розрахунку заборгованості.

Разом з тим, суд відхиляє доводи ОСОБА_2 , що виконавець при визначенні розміру заборгованості діяв неправомірно беручи за основу середню заробітну плату працівника для даної місцевості з урахуванням всіх податків, зборів та обов`язкових платежів, з огляду на наступне.

Поняття "середня заробітна плата для даної місцевості" є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень.

Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини другої статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.

Інструкція не застосовується для визначення складових фонду оплати праці як бази (об`єкта) для нарахування внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, тобто для обрахування суми обов`язкових податків та зборів у разі отримання особами реального заробітку (доходу).

Стаття 6 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначає, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Відповідно до статті 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Отже, за змістом ПК України, об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є реальне майно та реальні дії з отримання доходів, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Проте середня заробітна плата для даної місцевості, із якої розраховуються аліменти у разі виникнення заборгованості в особи, яка не працювала, не належить до доходу (прибутку) або його частини, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника реального податкового обов`язку. Тобто середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник не є реальною і не може бути об`єктом оподаткування.

Згідно з частинами першою, другою статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на встановлені порушення під час здійснення державним виконавцем розрахунків заборгованості за аліментами від 27.12.2022 та від 03.01.2023, які на даний час не усунуті, скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо складання оспорюваних розрахунків та скасувати довідки-розрахунки заборгованості по аліментах № НОМЕР_1 від 27.12.2022 та від 03.01.2023.

З огляду на вищенаведене, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Савенкової Олесі Володимирівни щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 27.12.2022 р. та від 03.01.2023 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27.12.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.01.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.С.Мицик