Справа № 466/5263/23
Провадження № 2/444/687/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ГТУЮ у Львівській області Онищак Наталія Мирославівна про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання ідеальної частки земельної ділянки площею 0,2500га (кадастровий номер :01:003:0001), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . в розмірі 50/100 () частки та земельної ділянки площею площею 0,2224га (кадастровий номер :01:003:0002), що знаходиться за адресою: с. Нова Скварява, Львівського району, Львівської області в розмірі 50/100 () частки, що була у праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №793012 від 04 лютого 2009 року ОСОБА_4 є співвласником земельної ділянки площею 0,2500га (кадастровий номер :01:003:0001), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №793052 від 04 лютого 2009 року ОСОБА_4 є співвласником земельної ділянки загальною площею 0,2224га (кадастровий номер :01:003:0002), що знаходиться за адресою: с. Нова Скварява, Львівськогорайону, Львівської області, іншим співвласником вказаних земельних ділянок є ОСОБА_5 , що підтверджується цими ж Державними актами.

Відповідно до Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 14 червня 2022 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 16 квітня 1986 року. Прізвище Позивачки змінювалося відповідно до укладення шлюбу, зокрема: від першого шлюбу прізвище з « ОСОБА_6 » було змінене на прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 05.08.2000р.; шлюб був розірваний Рішенням Шевченківського районного суду у справі № 466/8426/13-ц від 03.12.2013р. за яким прізвище залишено « ОСОБА_7 »; відповідно до Свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 13.02.2016р. Позивачка одружилася та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на прізвище « ОСОБА_8 ».

Після смерті матері Позивачка ОСОБА_9 , звернулася до приватного нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Приватний нотаріус повідомив позивачку про неможливість видати їй такого свідоцтва, оскільки за життя спадкодавця зазначені частки не були виділені з спільної сумісної власності та рекомендував звернутися до суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та третя особа в підготовче судове засідання не з`явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак подали письмові відзиви на позовну заяву про визнання позовних вимог та третя особа заявою про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 4 ч.1 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 України, встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.

Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 151 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Буловчак Христина Романівна, звернулася до суду про визначення ідеальної частки земельної ділянки площею 0,2500га (кадастровий номер :01:003:0001), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . в розмірі 50/100 () частки та земельної ділянки площею площею 0,2224га (кадастровий номер :01:003:0002), що знаходиться за адресою: с. Нова Скварява, Жовківського району, Львівської області в розмірі 50/100 () частки, що є у праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71571494 від 22.02.2023р. було відкрито спадкову справу №70302592 після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до згідно Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 14 червня 2022 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

До спадкового майна входить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,2500га, кадастровий номер :01:003:0001, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки площею 0,2224га, кадастровий номер :01:003:0002, що знаходиться за адресою: с. Нова Скварява, Жовківського району, Львівської області.

Листом від 17.07.2023року приватний нотаріус Онищак Н.М. повідомила, що оскільки при спадкуванні частки земельних ділянок (нерухомого майна), розмір яких не визначено, істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки за померлими витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно ст.372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Оскільки при спадкуванні частки земельних ділянок (нерухомого майна), розмір яких не визначено, істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки за померлими витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна подружжя, виділі частки із спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності (крім сумісною власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23,55,114, 200,247,258-259.264-265,319,354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визначити ідеальну частку земельної ділянки площею 0,2500га (кадастровий номер :01:003:0001), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . в розмірі 50/100 () частки та земельної ділянки площею площею 0,2224га (кадастровий номер :01:003:0002), що знаходиться за адресою: с. Нова Скварява, Львівського району, Львівської області в розмірі 50/100 () частки, що є у праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17.08.2023 року.

Суддя: Мікула В. Є.