Справа № 185/911/23
У Х В А Л А

Іменем України

01.03.2023 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Степанова О.С. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

24.01.2023 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було передано до Покровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.

Разом з позовною заявою позивачкою було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки на даний час вона не працює, її майновий стан не дозволяє навіть частково сплатити судовий збір.

Дослідивши додані до клопотання матеріали суддя дійшов до таких висновків.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи надані заявником докази на підтвердження майнового стану, а саме: Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 16.01.2023 року, суддя вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_1 та звільнити її від сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.136 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у цивільній справі №185/911/23 (2/189/212/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Степанова