Справа №638/4961/15-ц
Провадження № 2/638/81/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

встановив:

ОСОБА_2 (далі за текстом-позивач) звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом-відповідач), ПрАТ «СК «Арсенал страхування» в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму 20989,41 грн., яка складається з матеріальних збитків в розмірі 10989,41 грн., заподіяної моральної шкоди у сумі 10000 грн., стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що 29.01.2015 року на вул. Леніна в м. Харкові сталася ДТП за участю її автомобіля SUZUKI державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «ЗАЗ-SENS» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2015 року ОСОБА_1 , водія автомобіля «ЗАЗ-SENS» державний номерний знак НОМЕР_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. В результаті даної ДТП автомобілю позивача, який належить їй на праві власності, були завдані механічні пошкодження, а саме - розбитий задній правий покажчик повороту, праві задні двері мають сильну деформацію, а також значні подряпини лакофарбового покриття, арка правого заднього колеса має деформацію в передній частині, також арка правого заднього колеса має подряпини лакофарбового покриття по усій поверхні. Позивачу спричинена матеріальна шкода в розмірі 10989,41грн. відповідно до рахунку-фактури спеціалізованої станції технічного обслуговування автомобілів ТОВ «Технік-центр» № 0-00000099 від 12 лютого 2015 року, яку вона просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 . Також позивач вважає, що діями відповідача ОСОБА_1 їй була спричинена моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях, які вона зазнала внаслідок пошкодження транспортного засобу та яку вона оцінює в 10000,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2015 року провадження по справі відкрито.

21 квітня 2015 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає позов в частині різниці між страховим відшкодуванням та розміром доведеної шкоди, і повністю не визнає позов в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що позивач своїми діями створила обстановку, що сприяла вчиненню ДТП, а також після ДТП позивач не зверталася до страхової компанії за відшкодуванням завданої шкоди, не зверталась до відповідача за отриманням різниці між страховим відшкодуванням та фактичними збитками.

21 грудня 2015 року до суду надійшли пояснення від відповідача ПрАТ СК «Арсенал Страхування», в яких зазначено, що для визначення розміру страхового відшкодування необхідно провести автотоварознавче дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, однак, на час підготовки пояснень ОСОБА_2 до страхової компанії не зверталась, автомобіль для проведення автотоварознавчого дослідження не надала.

Представником позивача, адвокатом Нетудихатою Д.В., заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, яке ухвалою від 23.02.2016 року задоволено, проведення експертизи доручено ХНДІСЕ ім. Засл. професора Н.С.Бокаріуса, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

09.02.2017 судом одержано висновок судової автотоварознавчої експертизи № 3644 від 06.01.2017 року, яким визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki Grand Vitara», р.н. НОМЕР_1 у розмірі 9 631,24 грн.

В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась. Представником позиваза було надано до суду заяву про розгляд справи за їх відстуністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав на які посилався у відзиві.

Представник ПрАТ СК «Арсенал Страхування» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся.

Суд, заслухавши відповідача по справі, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 січня 2015 року о 18:40 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-SENS» державний номерний знак НОМЕР_2 , на прилеглій території від будинку №22 по вулиці Леніна у місті Харкові, не вибрав безпечний боковий інтервал, унаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Suzuki Grand Vitara», р.н. НОМЕР_1 , який стояв, чим порушив п.13.1 ПДР України.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3644 від 06.01.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki Grand Vitara», р.н. НОМЕР_1 складає 9 631,24 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ЗАЗ-SENS» державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована ОСОБА_1 згідно полісу №АІ/4517545 в ПрАТ СК «Арсенал Страхування» .

З матеріалів справи убачається, що судом протокольною ухвалою ПрАТ СК «Арсенал Страхування» було залучено в якості співвідповідача (а.с.40 т.1) У своїх письмових поясненнях ПрАТ СК «Арсенал Страхування» було зазначено, що ОСОБА_2 заяву про виплату страхового відшкодування не подавала (а.с.58 т.1). Не містять таких доказів і матеріали справи. В позовній заяві позивач не зазначає про факт звернення з заявами про виплату страхового відшкодування. Вимог до страхової компанії позивачем також не заявлено. При цьому, з матеріалів справи не убачається, що страховою компанією було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав передбачених статтею 37 Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем ПрАТ СК «Арсенал Страхування» на адресу позивача був направлений лист за вих. № 3/к/у від 16.09.2015 року (а.с.135 т.1) з проханням повторно надати інформацію щодо місця знаходження пошкодженого транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», 2008 р.в., р/н НОМЕР_1 , забезпечити можливість для огляду автомобіля представниками ПРАТ СК «Арсенал Страхування» з метою визначення розміру завданих збитків та надати усі необхідні документи, включаючи заяву з банківськими реквізитами, необхідні для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Проте, вказані вимоги ПрАТ СК «Арсенал Страхування» позивачем виконанні не були, що позбавило страхову компанію можливості з`ясувати обставини ДТП та визначити розмір матеріального збитку.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій(страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1статті 22 Закону№ 1961-IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону№ 1961-IV) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20).

У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто цей Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону).

Позивач вважає, що вина ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ЗАЗ-SENS» державний номерний знак НОМЕР_2 доведена належними доказами та позивач має право на стягнення шкоди, завданої майну належному позивачу.

В свою чергу, відповідальність особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в межах страхового відшкодування, покладається на страховика, в даному випадку на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» .

Враховуючи, що позивач не зверталась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» з заявою про страхову виплату, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати позивачу шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 № 5 при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст.24 Закону України «Про захист прав споживачів» моральної шкоди суди повинні виходити з роз`яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Так, у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 Верховний Суд України дійшов висновку, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На обґрунтування заподіяної моральної шкоди позивач ОСОБА_2 посилається на те, що вона зазнає немало переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії, не має на меті добровільно відшкодовувати заподіяні нею матеріальні збитки, провести ремонтно-відновлювальні роботи автомобілю, або сплатити їх реальну вартість. Внаслідок несправності авто, позивач вимушена відмовлятись від багатьох видів свого звичайного дозвілля. Вказані обставини, спричиняють ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди та зміни способу її життя внаслідок дорожьо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» ( адреса. м. Київ, вул. Борщагівська, 154).

Повний текст судового рішення складено 10 березня 2023 року.

Суддя Л.М. Рибальченко