Справа № 301/125/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" лютого 2023 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Зарічанська сільська рада, про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та двох земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0820 га, та для ведення особистого господарства площею 0,3602 га, в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_4 , який не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 є вдова ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 відповідачі по справі. Спадкоємці першої черги від спадщини відмовилися на користь онука спадкодавця позивача ОСОБА_1 . До складу спадщини входять: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та дві земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0820 га, та для ведення особистого господарства площею 0,3602 га, що належали спадкодавцеві. Позивач спадщину прийняв, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутній правовстановлюючий документ на нього, а оригінали правовстановлюючого документу на земельні ділянки втрачено. Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського районного суду від 19.01.2023 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Зарічанську сільську раду, справу призначено на підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.41,42).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу по суті за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с.42,43,48,50).
Представник Зарічанської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.40,43).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.51).
Згідно виписки з погосподарської книги села Зарічччя №2 за 2017 рік, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17). Житловий будинок збудований у 1970 році на земельній ділянці, що надана для забудови площею 0,0820 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.24-29). Згідно висновку про вартість майна №1 від 10.01.2023 року, вартість будинку становить 127774 грн. (а.с.30).
Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №000578 від 11.08.1999 року, ОСОБА_4 був власником земельних ділянок загальною площею 0,4422 га, що розташовані на території Зарічанської сільради: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку (діл №1) площею 0,0820 га та земельної ділянки для ведення особистого господарства (діл №2) площею 0,3602 га (а.с.19).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.05.2011 року (а.с.15). Заповіту ОСОБА_4 не складав.
Спакоємцями першої черги за ОСОБА_4 є його вдова ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 - відповідачі по справі (а.с.14,20,23).
Спадкоємці першої черги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилися на користь онука спадкодавця позивача ОСОБА_1 . Відмова від спадщини не суперечить вимогам ст. 1274 ЦК України.
Спадкоємець ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, тому в розумінні ст. 1268 ч.3 ЦК України є таким, що не прийняв спадщину (а.с.16).
До складу спадкового майна входять житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та дві земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0820 га, та для ведення особистого господарства площею 0,3602 га.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємець не оформляла. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів та нерухоме майно не зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майна.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також Зарічанська сільська рада Хустського району (раніше Іршавського району), на території якої розташоване нерухоме майно, подали до суду заяву, в якій визнали позов. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та згідно Державного акту власником земельних ділянок був ОСОБА_4 - дідо позивача, спадкоємцем якого є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1274, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельні ділянки загальною площею 0,4422 га, що розташовані на території Зарічанської сільради: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку (діл №1) площею 0,0820 га та земельну ділянку для ведення особистого господарства (діл №2) площею 0,3602 га, які згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №000578 від 11.08.1999 року належали ОСОБА_4 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 17 лютого 2023 року.
Головуюча: М. О. Пітерських