Справа № 349/565/23
Провадження № 2/349/176/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 травня 2023 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.,

за участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/565/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява обгрунтована тим, що позивачка з 28 грудня 2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Спільних дітей у них немає.Посилається на те, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає, просить шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 не подав відзиву на позовну заяву.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та в доповнення обставин, які зазначені в позовній заяві пояснила, що примирилися з чоловіком від попереднього шлюбу та проживає з ним.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

28 грудня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) , про що складено актовий запис за №154. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 28 грудня 2021 року.

За матеріалами справи дітей у подружжя немає.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

У статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з частиною третьою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу.

В частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними, як подружжям припинені, спільних дітей не мають, вона проживає з чоловіком від попереднього шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Згідно частини першої та пункту першого частини третьої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі наведеного, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки половину сплаченого судового збору в розмірі 537,00 грн та зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України вІвано-Франківській області повернути позивачці судовий збір в розмірі 537,00 грн, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції квитанції №0.0..1, виданої 30 березня 2023 року.

Вирішуючи питання щодо понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 500,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Проаналізувавши подані адвокатом позивачки матеріали, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) за складання позовної заяви, підготовки копії позовної заяви та доданих документів , надіслання позову до суду , які оцінено на загальну суму 1 500,00 грн є необґрунтованою та неспівмірною із заявленими позовними вимогами. Також даний спір є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають з сімейних відносин пов`язаних щодо розірвання шлюбу.

Отже з врахуванням складності справи та виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Керуючись ст.ст. 141,142,206, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 грудня 2021 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) , актовий запис №154, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 537,00 грн судового збору та 1 000,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, всього -1 537,00 грн.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачці ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 537,00 грн., що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції №0.0..1, виданої 30 березня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Р.Г. Могила

Повний текст рішення складено 15 травня 2023 року.