_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/555/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності,

ВCТАНОВИВ:

12.09.2022 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання договору купівлі-продажу автомобілю. Підставою для звернення з позовом стало те, що між сторонами 23.10.2021 р. було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким відповідач набула право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GL 350 СDI, 2015 року випуску, проте обумовлені договором грошові кошти за вказаний автомобіль відповідачем позивачу не сплачено. У зв`язку з такими обставинами позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить розірвати договір купівлі-продажу транспортного засобу, визнати за ним право власності на транспортний засіб, зобов`язати відповідача повернути транспортний засіб.

Представником відповідача поданий відзив, в якому він заперечує проти задоволення позову, виходячи з того, що умови договору було виконано, сторони в момент передачі транспортного засобу не мали одна до одної претензій, вимога про розірвання договору не є ефективним способом захисту права у спірних правовідносинах, оскільки договір купівлі-продажу виконаний з боку продавця.

13.09.2022 року судом було постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, яким вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, належне ОСОБА_2 .

29.09.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

14.11.2022 року позивачем було представлено до суду уточнену позовну заяву.

29.11.2022 року представником відповідача було надано відзив на позов.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач, повідомлена про дату та час судового засідання, до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, викладені у відповідних заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

23.10.2021 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8047/2021/2874711, який зареєстрований сервісним центром 8047 РСЦ ГСЦ МВС у м. Київі в присутності адміністратора ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору позивач зобов`язувався передати у власність відповідачу транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель GL 350 СDI, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , що належав позивачу на праві власності.

Відповідно до п. 3.1 зазначеного договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 800 000,00 грн.

За змістом п. 5.1 зазначеного договору відповідач зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених договором, сплатити позивачу ціну транспортного засобу зазначену у п.3.1 договору.

Згідно п. 2.2 зазначеного договору право власності на транспортний засіб переходить з моменту підписання даного договору.

Передача обумовленого договором транспортного засобу сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем обумовленої договором ціни транспортного засобу.

Відповідачем не спростовано доводів позивача щодо невиконання умов договору у частині оплати ціни транспортного засобу. Крім того, разом з відзивом на позов відповідач не надав доказів сплати обумовленої договором ціни транспортного засобу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що порушення відповідачкою зобов`язання з оплати ціни договору має істотний характер, що значною мірою позбавляє іншу сторону того, на що вона розраховувала при укладенні спірного договору, зокрема й через значне знецінення гривні.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Домбо Бехеер» против Нидерландов» від 27 жовтня 1993 р.та «Анкерль проти Швейцарії» від 23 жовтня 1996 р.).

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах «Кресс проти Франції» № 39594/98, «Ф.С.Б. проти Італії» від 28 серпня 1991 р., «Т. проти Італії» від 12 жовтня 1992 р., та «Кайя проти Австрії» від 8 червня 2006 р.).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності -задовольнити.

Розірвати Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2021/2874711 марки МЕRСЕDES-ВЕNS, модель GL 350 СDІ, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_2 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , який зареєстрований сервісним центром 8047 РСЦ ГСЦ МВС у м. Київі в присутності адміністратора ОСОБА_4 , укладений 23 жовтня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Визнати право власності на транспортний засіб марки МЕRСЕDES-ВЕNS, модель GL 350 СDІ, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_2 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), припинивши право власності ОСОБА_2 на даний транспортний засіб.

Зобов`язати ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , повернути транспортний засіб марки МЕRСЕDES-ВЕNS, модель GL 350 СDІ, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_2 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму судового збору в розмірі 9 152,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено у строк до 03.02.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.