Номер провадження: 22-ц/813/1329/23
Справа № 523/5281/19
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сакал Інна Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року, у складі судді Сувертак І.В.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., про визнання недійсною постанови про передачу майна стягувачу, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтований тим, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №15/1 з примусового виконання виконавчого листа №2-3672/09 від 28.09.2009, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошової суми у розмірі 436 035,70 грн. Державним виконавцем у березні 2013 року було складено акт опису та арешту майна, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Відповідно до довідки про склад сім`ї у квартирі за вказаною адресою постійно мешкали позивач разом із своєю родиною та малолітньою донькою ОСОБА_3 . Позивач зазначив, що у процесі підготовки до передачі арештованого майна на реалізацію з метою отримання інформації про громадян, які зареєстровані в зазначеному будинку, державним виконавцем не було здійснено жодних дій щодо встановлення інформації про осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі. Прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна неодноразово призначалися, але тричі не відбулися у зв`язку з відсутністю заявок покупців. Майно не було реалізовано на прилюдних торгах і після проведення повторної оцінки та державний виконавець повідомив про це стягувана ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», запропонувавши йому залишити нереалізоване майно за собою згідно з ч. 6 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на час виникнення спірних правовідносин. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» письмово висловив згоду залишити за собою майно в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 , внаслідок чого державний виконавець прийняв відповідну постанову та склав акт від 13.02.2014 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. На підставі виданих державним виконавцем постанови та акта приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. 21.02.2014 видав стягувачу свідоцтво про право власності на квартиру. В подальшому ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором купівлі-продажу від 22.02.2019 продав квартиру ОСОБА_2 . На думку позивача свідоцтво, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І. М. від 21.02.2014, має бути визнано судом не дійсним, а квартира має бути витребувана від ОСОБА_2 , оскільки згідно з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження», діючого на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець не мав права передавати майно яке належало ОСОБА_1 , стягувачу, а повинен був винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ч. 1 ст. 47 вказаного Закону.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2019 у частині вимог до Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області про визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу відмовлено у відкритті провадження.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд перед застосуванням строку позовної давності повинен був встановити порушення прав позивача, а вже потім застосувати строк позовної давності. Позов обґрунтований та повинен бути задоволений, оскільки згідно вимог ЗУ «Про виконавче провадження» діючого на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець не мав права передавати майно, яке належало ОСОБА_1 , стягувачу, а повинен був винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

04.10.2021 ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу та просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, викладене в ній не відповідає чинному законодавству та в скарзі не наведено матеріальних та процесуальних порушень при винесені рішення судом першій інстанції. Майно, яке витребується, було набуто ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на законних підставах внаслідок передачі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» нереалізованого на електронних торгах арештованого майна, тобто в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та були наявні правові підстави для набуття права власності на означене майно з подальшим відчуженням його ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на власний розсуд будь-яким третім особам.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.02.2022 справу призначено до розгляду.

14.11.2022 від Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшло клопотання відмову в задоволенні позову з посиланням на те, що постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу була винесена у відповідності до вимог Закону.

17.04.2023 від 3-ї особи надійшло повідомлення про розгляд справи без її участі.

27.04.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача ОСОБА_2 27.04.2023 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

27.04.2023 від головного державного виконавця надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник банку в судове засідання 27.04.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2006 ОСОБА_1 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №15/1 з примусового виконання виконавчого листа №2-3672/09 від 28.09.2009, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості у розмірі 436 035,70 грн.

Відповідно до довідки про склад сім`ї у вказаній квартирі постійно мешкали позивач разом із своєю родиною та малолітньою донькою ОСОБА_3 .

На підставі протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , затвердженого 05.02.2014у, прилюдні торги визнано такими, що не відбулися у зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників. Постановлено квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстрована за ОСОБА_3 , за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, передати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем складено відповідний акт від 13 лютого 2014 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

На підставі виданого державним виконавцем акта приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І. М. 21.02.2014 видано ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» свідоцтво про право власності на квартиру.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.06.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014, визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 . Вирішено усунути перешкоди Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське Регіональне Управління» у користуванні майном, шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 , без надання іншого житлового приміщення.

На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.02.2019 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відчужило на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності.

Проте, з вказаним висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

Зміст позовної заяви про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння зводяться до незгоди з діями державного виконавця, які полягають у порушенні житлових прав його малолітньої доньки за відсутності дозволу органу опіки і піклування на реалізацію житлової нерухомості, право на користування якою має його дитина, в наслідок чого прийнято незаконну постанову та акт на підставі якого приватним виконавцем видано оспорюване свідоцтво та майно боржника незаконно вибуло з його володіння.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні, чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Згідно з вимогами частин першої та третьої статті 62 Закону № 606-XIV крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом №606-XIV, до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Тобто державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, водночас електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

Питання можливості передачі державним виконавцем на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, вирішується до призначення торгів, тому непогодження з діями державного виконавця при підготовці проведення прилюдних торгів відносно вирішення питання передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, боржник має право звернутися до суду з відповідною скаргою на дії виконавця.

(Постанова від 26.10.2021 № 755/12052/19 Верховний Суд. Велика Палата).

Крім того, як зазначено вище, на підставі протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого 05.02.2014, постановлено спірну квартиру за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, передати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження». На підставі акту про проведення прилюдних торгів від 13.02.2014 передано спірну квартиру банку та приватним нотаріусом видано свідоцтво про право власності на квартиру.

Позивачем не надано доказів того, що постанова державного виконавця та акт про передачу майна стягувачу, на підставі якого видано оспорюване свідоцтво про право власності на квартиру, визнавалися в судовому порядку незаконними та були скасовані, при цьому, самі електронні торги не оспорені, недійсними не визнавались.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, відмовляючи в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, не встановив наявність порушеного права, за захистом якого звернувся позивач.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання недійсним, скасування свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 16.05.2023.

Головуючий:

Судді: