Справа № 393/491/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Добрострой О.С.,

при секретарі судового засідання Панькіній Т.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 01.10.2021р. на суму 7500 доларів США та за договором позики від 20.02.2022р. на суму 700 доларів США. Позов мотивований тим, що 01.10.2021р. відповідач взяв у борг в позивача 6400 доларів США і зобов`язувався повернути борг 01.10.2022р. у сумі 7500 доларів США, про що написав розписку. 20.02.2022р. відповідач взяв у борг в позивача 700 доларів США і зобов`язувався повернути до 01.10.2022р. всю суму боргу в розмірі 8200 доларів США, тобто 7500 доларів США, які він вже винен і ці 700 доларів США, про що також написав розписку. Зобов`язання щодо повернення коштів у строк, визначений розписками, відповідач не виконав.

Ухвалою суду від 18.11.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.50).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подавав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З розписки від 01.10.2021р. слідує, що ОСОБА_3 взяв у борг в ОСОБА_2 6400 доларів США і зобов`язувався повернути 01.10.2022р. борг у сумі 7500 доларів США (а.с.14).

З розписки від 20.02.2022р. слідує, що ОСОБА_3 взяв у борг в ОСОБА_2 700 доларів США і зобов`язувався повернути до 01.10.2022р. всю суму боргу в розмірі 8200 доларів США, тобто 7500 доларів США, які він вже винен і 700 доларів США, які щойно взяв в борг (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язання щодо повернення коштів у строк, визначений розписками, не виконав, борг позивачу не повернув.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019р. (справа №373/2054/16-ц провадження №14-446цс18) зазначено, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач взяті на себе договірні зобов`язання не виконав, борг у встановленні розписками строки позивачу не повернув.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем за подання даної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2998,70 грн. (а.с.1). Крім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с.28), яка задоволена ухвалою суду від 07.11.2022р. (а.с.39-42).

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати, які складаються з судового збору в загальній сумі 3494,90 грн. (2998,70 + 496,20) необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

У заяві від 04.11.2022р. представник позивача ОСОБА_1 з посиланням на ст.246 ЦПК України просить суд вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, після ухвалення рішення по суті позовних вимог (а.с.9).

Відповідно до вимог ч.2 ст.246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ч.1 ст.509, ст.ст.524, 533, ч.1 ст.526, ст.610, ч.1 ст.626, ч.1 ст.627, ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 246, 258268, 272 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість за договором позики від 01.10.2021р. на суму 7500 доларів США та за договором позики від 20.02.2022р. на суму 700 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3494,90 грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Для вирішення питання про судові витрати за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 призначити судове засідання на 11.30 год. 02 березня 2023 року, яке проводити в залі судових засідань №1 Новгородківського районного суду (вул. Дружби 126, смт Новгородка Кіровоградської області). Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат до 27 лютого 2023 року.

Повне судове рішення складене 21 лютого 2023 року.

Суддя О.ДОБРОСТРОЙ