Ухвала

20 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 127/9089/21

провадження № 61-2002ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2022 року у справі за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про приведення квартири до попереднього перед самочинним переплануванням стану,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою з пропуском строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження судового рішення закінчився 01 лютого 2023 року, а касаційну скаргу ОСОБА_1 подала до суду 07 лютого 2023 року.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що копія постанови апеляційного суду їй не направлялась, а із повним текстом постанови ознайомилася лише 12 січня 2023 року, про що наявна відмітка у матеріалах справи.

Частини друга та третя статті 390 ЦПК України передбачають, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки нею не надано будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії повного тексту судового рішення (довідка суду, копії матеріалів справи, тощо).

Окрім того, як вбачається із постанови суду апеляційної інстанції, представники ОСОБА_1 були присутні в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у справі «Рябих проти України» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та Пономарьов проти України (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки».

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати докази на підтвердження підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Окрім того, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не надані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції, чинній на час подання позову) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року визначено в розмірі 2 270,00 грн.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 540,00 грн (2 270*1*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір» На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

У порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявник не зазначив у касаційній скарзі всіх учасників справи, а саме: Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Крім того, у порушення вимоги пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Отже, особі, яка подала касаційну скаргу необхідно надати докази на підтвердження підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, сплатити судовий збір або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також зазначити всіх учасників справи та надати копії касаційної скарги та додані до неї матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2022 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв