РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року, місто Звягель Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

представника позивача ОСОБА_1

(Справа № 285/640/23, провадження у справі № 2/0285/341/23)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради (далі - УСЗН) до ОСОБА_2 про стягнення неправомірно отриманої житлової субсидії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року до суду звернулось УСЗН з позовом до відповідачки ОСОБА_2 в якому просило стягнути з останньої суму неправомірно отриманої житлової субсидії за період з 01.10.2018 року по 31.01.2020 року в розмірі14 135,84 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі заяви відповідачки від 20.08.2018 року їй було призначено житлову субсидію з 01.08.2018 року по 30 квітня 2020 року. Згідно декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 20.08.2018 року, яку було подано відповідачкою, до складу домогосподарства входив її чоловік ОСОБА_3 . Під час перевірки було встановлено, що згідно довідки територіального сервісного центру №1844, ОСОБА_3 являється власником мотоцикла SPARTA SD 124, який було за ним зареєстровано 25.04.2018 року, при цьому відповідачка зазначених відомостей в декларації не вказала.

Згідно підпункту 2 пункту 14 Положення про житлові субсидії, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто зі складу домогосподарства або член сім`ї особи зі складу господарства має у власності транспортний засіб, що підлягає реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопедів).

Позивач посилаючись на те, що оскільки станом на 01.08.2018 рік у власності сім`ї відповідачки перебував транспортний засіб (мотоцикл), про який вона не повідомила, в зв`язку з чим не мала права на отримання житлової субсидії з 01.10.2018 року по 31.01.2020 р., просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка у поданому відзиві позовні вимоги не визнала.

Свої заперечення відповідачка обґрунтувала тим, що при подачі декларації 20.08.2018 року в ній не було графи мотоцикли чи транспортні засоби, а була графа автомобілі, що в свою чергу свідчило про те, що питання про наявність мотоцикла не ставилось. Крім того, на день звернення позивача з позовом до суду пункт 14 Положення про житлові субсидії, надає право на отримання житлової субсидії громадянам, які мають у власності мотоцикл, вартість якого на дату набуття права власності не перевищує чотирьох розмірів мінімальних заробітних плат, встановленої на 1 січня року, з якого призначається субсидія.

Відповідачка керуючись статтею 5 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та посилаючись на те, що оскільки вартість мотоцикла (8 500 грн) на дату набуття права власності (25.04.2018) не перевищувала чотирьох мінімальних заробітних плат (14 892 грн) та наданий час законодавство дозволяє отримувати субсидію при перебуванні у власності особи мотоцикла з такою вартість, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 20.08.2018 року відповідачкою ОСОБА_2 було подано заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, де нею було вказано особу яка входить до складу домогосподарства ОСОБА_3 , а також в графі автомобіль марка зазначено не маю.(а.с.4,5)

Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення) (у редакції, чинній на час подачі відповідачкою заяви), житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

Згідно довідки територіального сервісного центру №1844 від 01.02.2020 року №103, ОСОБА_3 25.04.2018 року на підставі договору купівлі-продажу зареєстрував мотоцикл SPARTA SD 124 вартістю 8 500 грн. (а.с.5)

Таким чином, з вищевстановлених обставин вбачається, що на день подачі відповідачкою заяви про призначення житлової субсидії, у володінні члена її сім`ї, який входив до складу домогосподарства, знаходився транспортний засіб (мотоцикл) з дати випуску якого минуло менше п`яти років, що в свою чергу не давало їй права на отримання субсидії.

Разом з тим, в подальшому постановою КМ №1184 від 15.11.2021 року Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, пункт 14 підпункт 2 абзац четвертий після слів При цьому не враховуються доповнено словами мотоцикли, вартість яких на дату набуття права власності не перевищує чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня року, з якого призначається субсидія, самостійно зібрані транспортні засоби,.

Отже, зазначені зміни до Положення надали право особам, які мають у володінні мотоцикли вартість яких на дату їх набуття не перевищує чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати, на отримання субсидії.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу. (Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99)

Відповідно до частини 2 статті 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Цивільно-правова відповідальність це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов`язків, зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони.

Цивільно-правовий проступок правопорушення, вчинене у сфері майнових і певних немайнових відносин, що регулюються цивільним, трудовим, сімейним, фінансовим, екологічним та іншими галузями права.

Згідно п.125 Положення у випадках, зазначених в абзацах четвертому, п`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином.

Відповідно до п.127 Положення у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, щодо даних правовідносин необхідно застосовувати Положення в редакції чинній на день розгляду справи, оскільки його норми звільняють відповідачку від обов`язку щодо повернення отриманої неї субсидії.

Також суд звертає увагу на наступне.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач. (постанова ВС №332/2805/18 провадження № 61-16144св19 від 13.11.2019 року)

Відповідачка заперечуючи проти позову вказала, що форма декларації не містила питання про мотоцикли, а було зазначено лише автомобіль марка, в зв`язку з чим вона дала відповідь, що автомобіля не має.

Встановлено, що в розділі IV Декларації, станом на день її подачі відповідачкою, необхідно було вказати відомості щодо транспортних засобів, які зареєстровані в установленому законом порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопедів), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства.

У п. 1.10 Правил дорожнього руху України зазначається, що транспортний засіб ? це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб ? це транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна. До механічних транспортних засобів належить мотоцикли, автомобілі, вантажівки, автобуси).

З таблички зазначеного розділу Декларації вбачається, що заявнику ставилась питання щодо транспортного засобу, а саме: автомобіля його марки; державний номер; рік випуску; автомобілі отримані через структурні підрозділи з питань соціального захисту, що в свою чергу давало підстави заявнику розуміти, що питання стосувалося саме транспортного засобу автомобіля.

На даний час табличці розділу IV Декларації вже стоїть питання про транспортні засоби, що включає в себе всі види механічних транспортних засобів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не спростовано твердження відповідачки, що вона не знала про необхідність вказувати відомості про мотоцикл, та не доведено, що вона при заповненні декларації діяла з умислом направленим на внесення до неї неправдивих відомостей.

Враховуючи відсутність умислу у відповідачки на навмисне не внесення до декларації відомостей про мотоцикл, наявні наданий час зміни в Положенні, а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для примусового повернення отриманих нею коштів у вигляді житлової субсидії, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради (, вул. Шевченка, 20 м. Звягель Житомирської області) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення неправомірно отриманої житлової субсидії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2023 року.

Головуючий