Справа № 570/621/22
Номер провадження 2/570/127/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

прокурора Соколовської О.В.,

представника відповідача Городоцької сільської ради Китовської Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_1 до Городоцької сільської ради Рівненського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне Управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання незаконними та скасування рішень, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки , -

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 р. керівник Рівненської окружної прокуратури М. Горковенко в інтересах держави звернувся в Рівненський районний суд із позовом, в якому просить:

1) Визнати незаконним та скасувати рішення Городоцької сільської ради №692 від 27.10.2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства»;

2) Визнати незаконним та скасувати рішення Городоцької сільської ради №2242 від 04.10.2019 р. щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051»;

3) Визнати недійсним договір купівлі-продажу №3741, укладений 31.12.2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

4) Скасувати рішення державного реєстратора №.11.2016 р. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_2 та від 31.12.2018 №44923973 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_3 .

5) Повернути ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 у комунальну власність Городоцької сільської ради Рівненського району.

6) За результатами розгляду справи просить покласти на відповідачів судові витрати на користь прокуратури Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Городоцької сільської ради від 27.10.2016 р. №692 передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку к.н. :07:035:0051, площею 0,2641 га для ведення особистого селянського господарства в с.Карпилівка Городоцької сільської ради.

На підставі вказаного рішення16.11.2016 р. державним реєстратором КП «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

На підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2018 р. ОСОБА_2 відчужила вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_3 , право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за останньою, номер запису 44923973, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Городоцької сільської ради від 04.10.2019 №2242 затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення указаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (землі житлової та громадської забудови).

На момент подачі позову право власності на земельну ділянку к.н. :07:035:0051 було зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджувалося інформаційною довідкою з Державного РРП НМ та Реєстру ПВНМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ, до долучена до позовної заяви.

Рішення про затвердження проекту землеустрою, передача вказаної земельної ділянки у власність та, у подальшому зміна її цільового призначення, відчуження відбулося з порушенням вимог чинного законодавства.

Наводить положення ст.ст. 83, 84 ЗК України, ч.2 ст. 3 Водного кодексу України, ч.1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України та вказує, що до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Одними з таких земель є прибережно-захисні смуги уздовж об`єктів водного фонду.

Наводить положення ст. 88 ВК України, ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України.

Згідно з даними Південного МУ ВГ біля земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 за дорогою твердим покриттям знаходиться водне джерело, з якого витікає потічок і впадає в меліоративний канал МК осушувальної системи «Понебель-Карпилівка» та частина земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 перебуває у межах прибережної смуги водного об`єкту.

Наводить положення п.2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 №434.

Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом, згідно правової позиції ВП ВС викладеної у постанові від 07.04.2020 р. у справі №372/1684/14-ц.

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №000050 за фактом службового підроблення за ч.1 ст. 366 КК України проведено огляд місцевості, а саме земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 та водного об`єкту, що розташований поруч з ним за участю спеціалістів ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, Державної екологічної інспекції Поліського округу, Південного міжрайонного управління водного господарства та посадової особи Городоцької сільської ради.

Відповідно до протоколу огляду встановлено, що водний об`єкт потічок, знаходиться на відстані орієнтовно 11,8 метрів від земельної ділянки з к.н. :07:035:0051, а відтак прибережна захисна смуга у 25 метрів перебуває в межах вказаної земельної ділянки.

Інженером-землевпорядником ОСОБА_5 складено викопіювання з плану територій с.Карпилівка Городоцької сільської ради з нанесенням водного об`єкта (джерело) відносно земельної ділянки з к.н. :07:035:0051, а також схему розміщення зазначеної земельної ділянки відносно водного об`єкта (джерела). З вказаних документів вбачається, що земельна ділянка з к.н. :07:035:0051 в межах прибережної захисної смуги.

Згідно листів Державної екологічної інспекції Поліського округу та Південного міжрайонного управління водного господарства від 04.02.2022 р., частина земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 знаходиться в межах прибережної смуги водного об`єкту (джерело, потічок).

Також Державною екологічною інспекцією Поліського округу 08-10.02.2022 р. проведено позапланову перевірку та складено акт дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Городоцької сільської ради Рівненського району.

Згідно акту перевірки слідує, що в ході проведення натурного обстеження (на місцевості) встановлено, що земельна ділянка з к.н. :07:035:0051 знаходиться на відстані орієнтовно 12 м від джерела (потічка) та перебуває в межах прибережної захисної смуги даного водного об`єкту.

Вищевказане свідчить про порушення вимог ст.ст. 58-61, 84 ЗК України та ст.ст. 4, 88, 89 ВК України при передачі у власність земельної ділянки з к.н. :07:035:0051, оскільки її частина перебуває в межах прибережної захисної смуги водного об`єкту, та, як наслідок, зміни її цільового призначення, відчуження.

Наводить положення ст.19 Конституції України, п.34 ч.1 ст. 26, ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 1 ЗУ «Про землеустрій».

Надання у приватну власність земель водного фонду для ведення особистого селянського господарства та, у подальшому, зміна цільового призначення, без врахування імперативної заборони щодо використання земель водного фонду з цією метою та відсутності передбачених законом підставі для перебування у приватній власності земель вказаної категорії, суперечить вимогам законодавства, зокрема ст.ст.20,21,60,61 ЗК України, ст.ст.88,89 ВК України.

З огляду на викладене рішення Городоцької сільської ради від 27.10.2016 №692 та від 04.10.2019 р. №2242 повинні бути визнані судом незаконними та скасовані.

Наводить положення ст. 152 ЗК України, ст.ст. 373, 391, 396 ЦК України.

Державним реєстратором 18.11.2016 р. прийнято рішення №32422850 про державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку к.н. :07:035:0051.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказане рішення про державну реєстрацію права власності прийняте на підставі рішення Городоцької сільської ради №692 від 27.10.2016 р.

Отже, у зв`язку з визнанням судом незаконним та скасування рішення Городоцької сільської ради №692 від 27.10.2016, то на підставі ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню рішення державного реєстратора №44923973 від 18.11.2016 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_2 .

Наводить положення ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, тому договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051, укладений 31.11.2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно ст.ст. 203,215 ЦК України підлягає визнанню недійсним, оскільки суперечить вимогам ст.ст. 59,61,80,83 ЗК України та ст.ст.83, 84 ВК України та на підставі ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню рішення державного реєстратора №44923973 від 31.12.2018 р. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_3 .

Вказує, що метою вказаного позову є повернення земель водного фонду, які вибули із комунальної власності всупереч вимогам Земельного та Водного кодексів України (виникнення приватного власника).

Ухвалою Рівненського районного суду від 30.03.2022 р. року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі (а.с. 92).

Ухвалою Рівненського районного суду від 28.07.2022 р. задоволено клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особина стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (а.с.140-141).

Ухвалою Рівненського районного суду від 30.11.2022 р. клопотання представника відповідача Городоцької сільської ради сільського голови с. Поліщука про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору залишено без задоволення (а.с. 216-217).

Ухвалою Рівненського районного суду від 30.11.2022 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 220).

У поясненнях щодо позову вх.5296 від 21.04.2022 р. (а.с. 102-103) представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальник ГУ ДГК у Рівненській області О. Овдійчук вказує, що спірна земельна ділянка к.н. :07:035:0051 не перебуває у державній власності та за результатами розгляду даної справи не може бути передана у державну власність, а підлягає поверненню, у разі прийняття такого рішення, у комунальну власність Городоцької територіальної громади в особі Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Рішення у даній справі не вплине на права та обов`язки Головного управління ДГК у Рівненській області.

У додаткових поясненнях вх. 13170 від 08.09.2022 р. (а.с. 197-198) представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальник ГУ ДГК у Рівненській області О. Овдійчук просить закрити провадження у справі відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки згідно рішення Городоцької сільської ради від 11.07.2022 р. №1039 земельну ділянку площею 0,2641 га к.н. :07:035:0051 було прийнято в комунальну власність

У відзиві вх.5519 від 28.04.2022 р. (а.с. 105-107) представник відповідача Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області сільський голова С. Поліщук вказує, що Городоцькою сільською радою вжито заходи реагування, спрямовані на усунення порушення вимог статей 80,88 Водного кодексу України та статей 58,60 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим ОСОБА_3 до городоцької сільської ради подано 11.02.2022 р. заяву (вх. № Г-179/03-03-1012) про добровільну відмову від земельної ділянки площею 0,2641 га з к.н. :07:035:0051 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (землі житлової та громадської забудови). На розгляд сесії в обов`язковому порядку буде винесено проект рішення щодо прийняття земельної ділянки площею 0,2641 га з к.н. :07:035:0051 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (землі житлової та громадської забудови), яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 до комунальної власності.

У поясненнях щодо позову та відзиву вх. 12439 від 29.08.2022 р. (а.с. 157-159) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 вказує, що іншого законного шляху як витребування земельної ділянки немає, оскільки сільський голова не має право укладати угоди з особою, яка незаконно набула права на земельну ділянку.

Наводить судову практику постанова ВП ВС від 23.11.2021 р. у справі №359/3373/16-ц.

Особа, якій була відчужена земельна ділянка рішенням Городоцької сільської ради від 27.11.2016 р. №692, не могла не знати про незаконність набуття нею цієї земельної ділянки, яка була біля джерела. Тому ця особа не може вважатися такою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій органу місцевого самоврядування. У зв`язку з цим наводить практику ВП ВС від 22.06.2021 р. у справі №200/606/18 (провадження №14-125цс20, п.61). На підтвердження обізнаності ОСОБА_2 є підписання останньою акту приймання-передачі межових знаків, ситуаційної схеми розміщення земельної ділянки, погодження всього проекту землеустрою. Так само не є добросовісними дії Городоцької сільської ради. Наявність джерела станом на 2010 р засвідчується топографічною зйомкою території джерела в с.Карпилівка виконаного ПВП фірмою «Конвест-проект» в 2010 році. Згідно з рішенням Городоцької сільської ради №1420 від 14.07.2020 р. надано дозвіл на розробку проекту «Упорядкування природного джерела в с.Карпилівка Рівненського району Рівненської області». Відповідач не надав на запит рішення Городоцької сільської ради №1420 від 14.07.2020 р.

Відповідно до рішення Городоцької сільської ради №224 від 22.04.2016 р. затверджено кошторисну частину проектної документації «Упорядкування природного джерела в с.Карпилівка Рівненського району Рівненської області».

Згідно декларації про початок виконання будівельних робіт РВ №344 від 10.05.2016 р. розпочато будівельні роботи за проектом «Упорядкування природного джерела в с.Карпилівка Рівненського району Рівненської області».

Факт проведення будівельних робіт засвідчується актом прийняття виконання будівельних робіт від 05.07.2016 р.

08.07.2016 р. згідно рішення №462 Городоцької сільської ради надається дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для ОСОБА_2 біля джерела в с.Карпилівка.

Посадовими особами Городоцької сільської ради, які достеменно знають про джерело в с.Карпилівка, погоджується проект землеустрою для ОСОБА_2 , який складений з порушеннями. На геодезичній зйомці ФОП ОСОБА_6 не показав наявність джерела, в переліку обмежень не вказав землі водного фонду.

ОСОБА_6 уклав угоду зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , який достеменно знав про незаконність набуття ОСОБА_7 , виготовив проект зміни цільового призначення земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 площею 0,2641 га. Де знову не вказав, не показав наявність джерела в переліку обмежень, не вказав землі водного фонду. Матеріалами публічної кадастрової карти, яка була доступна для всіх осіб.

ОСОБА_3 підписала акт приймання-передачі межових знаків, ситуаційну схему розміщення земельної ділянки, весь проект землеустрою, відтак достеменно знала про незаконність набуття земельної ділянки і незаконність зміни цільового призначення, а тому не може покликатися на добросовісність набуття.

Земельна ділянка з к.н. :07:035:0051 площею 0,2641 га не має права перебувати у приватній власності громадян, тому згідно закону, ОСОБА_3 не набула права власності на дану земельну ділянку, а отже не може укладати будь-яких правочинів як власник з Городоцькою сільською радою. Наведені доводи Городоцької сільської ради про усунення порушення шляхом рішення про прийняття земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 площею 0,2641 га в комунальну власність за рахунок добровільної відмови власника ОСОБА_3 є поза законом.

У поясненнях щодо неналежного відповідача вх. ЕП-2692/22-Вх від 30.08.2022 р. (а.с. 188) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 просить у позовних вимогах до Городоцької сільської ради відмовити повністю, судовий збір за позовні вимоги до Городоцької сільської ради покласти на позивача; визнати належним відповідачем у справі ОСОБА_3 та при розподілі судових витрат покласти витрати зі сплати судового збору у справі у зв`язку із закриттям провадження у справі.

В судовому засіданні прокурор Соколовська О.В. підтримала заявлені позовні вимоги та просить їх задоволити. Заперечила проти задоволення клопотання вх. 3276 від 28.02.2023 р. представника відповідача Городоцької сільської ради сільського голови С. Поліщука про закриття провадження у справі на підставі п.п.2 п.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Представник відповідача Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області Китовська Л.Г. у судовому засіданні не заперечила проти наявності оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування. Одночасно пояснює, що матеріали справи містять докази правомірності прийняття відповідачем оспорюваних рішень, які були прийняті на основі висновків контролюючих органів, зокрема Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Управління Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненської області ГУ ДГК у Рівненській області від 30.09.2016 р. а.с. 33-34 та Висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Київській області від 04.10.2019 р. а.с.53. Підтримала клопотання вх. 3276 від 28.02.2023 р. про закриття провадження у справі на підставі п.п.2 п.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися жодного разу, судом було вжито належних заходів щодо їх повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання. До суду повернулася кореспонденція, надіслана за місцем реєстрації відповідачів з відмітками на поштову штемпелі про причини повернення «за закінченням терміну зберігання», «постійно закрито», «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань до суду не подано.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ГУ ДГК у Рівненській області у судове засідання не з`явився, згідно заяви вх. 3192 від 27.02.2023 р. просить провести розгляд справи без участі представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Установлено, що рішенням Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 27.10.2016 р. № 692 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2641 га (кадастровий номер :07:035:0051) ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в с. Карпилівка Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,2641 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в с. Карпилівка Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

На підставі вказаного рішення16.11.2016 р. державним реєстратором КП «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

На підставі договору купівлі-продажу від 31.12.2018 р. ОСОБА_2 відчужила вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_3 , право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за останньою, номер запису 44923973, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Городоцької сільської ради від 04.10.2019 №2242 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни цільового призначення площею 0,2641 га кадастровий номер :07:035:0051 ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель, що перебувають у власності для ведення особистого селянського господарства в с. Карпилівка Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області;

Згідно Інформації з Державної реєстру речових прав на нерухоме майно № 299697652 від 15.02.2022 земельна ділянка (кадастровий номер :07:035:0051) площею 0,2641 га зареєстрована за ОСОБА_3 (а.с.85-87)

Як убачається з відповіді Південного міжрайонного управління водного господарства Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області Державного агенства водних ресурсів №71/08-13 від 04.02.2022 р. про проведенні огляду місця події, а саме земельної ділянки в с.Карпилівка Рівненського району Рівненської області з к.н. :07:035:0051, площею 0, 2641 га виявлено, що частина цієї земельної ділянки перебуває у межах прибережної захисної смуги поверхневого водного об`єкта (потічка), який утворився внаслідок витоку підземного джерела, що порушує вимоги статті 88 ВКУ. (а.с.83-84).

Як убачається з вимоги Державної екологічної інспекції Поліського округу №749/4/1-06 від 04.02.2022 р. голові Городоцької сільської ради С.Поліщуку, Городоцькою сільською радою налано інформацію, що згідно з генеральним планом села Карпилівка, який затверджений рішенням Городоцької сільської ради від 21.03.2021 р. №329, водний об`єкт біля земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 не зазначений, межі прибережних захисних смуг не встановлені. В ході проведення вказаного огляду встановлено, що частина земельної ділянки к.н. :07:035:0051 знаходиться в межах прибережної захисної смуги водного об`єкту (джерело, потічок). (а.с. 73-74).

Як убачається з відповіді Державної екологічної інспекції Поліського округу №858/4/1-06 від 10.02.2022 р., в ході проведення натурного обстеження (на місцевості) встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:035:0051 знаходиться на відстані орієнтовно 12 м від джерела (потічка) та перебуває в межах прибережної захисної смуги даного водного об`єкту. Городоцькою сільською радою надано інформацію, що згідно з генеральним планом села Карпилівка, який затверджений рішенням Городоцької сільської ради від 21.03.2012 р. №329, водний об`єкт біля земельної ділянки з к.н. :07:035:0051 не зазначений, межі прибережних захисних смуг не встановлені, що є порушенням ст. 88 Водного кодексу України, ст. 60 Земельного кодексу України (а.с.76-77).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини п`ятої статті 88 ВК України та частини другої статті 60 ЗК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) та їх ширина, має становити: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів.

Прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення, засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони (статті 1, 88, 90 ВК України, статті 60, 62 ЗК України).

Частинами 1, 3 статті 60 ЗК України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, у тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50 - 54 Закону України «Про землеустрій».

Таким чином, при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити із нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них". Тобто, сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 22 квітня 2015 року № 6-52цс15, від 01липня 2015 року № 6-184цс15.

Згідно зі статтею 61 ЗК України, статтею 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об`єкти, що знаходяться в прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають установленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 486 від 08 травня 1996 року.

Відповідно до п.5 зазначеного Порядку розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації; проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держгеокадастру, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

За положеннями частин шостої та сьомої статті 88 ВК України у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Відповідно до частини четвертої статті 88 ВК України в межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно з пунктом 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності вних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №486 від 08 травня 1996 року, на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Відповідно до частини третьої статті 60 ЗК України прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою; межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Відповідно до статті 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб(у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Статтею 85 ВК України визначено, що землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.

У тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об`єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі сільськогосподарського призначення, землі рекреаційного призначення, землі водного фонду. Віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

У пунктах 142-143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) зазначено: «Закон обмежив безоплатне передання у приватну власність земельних ділянок водного фонду випадком такого передання замкнених природних водойм загальною площею до 3 га (частина друга статті 59 ЗК України), а надання громадянам у користування земельних ділянок у межах прибережних захисних смуг - переліком цілей, не пов`язаних із житловим будівництвом (частина четверта статті 59, пункт "г" частини другої статті 61, частина третя статті 62 ЗК України, частина третя статті 85, пункт 4 частини другої статті 89, частина перша статті 90 ВК України), і встановив обмежений режим діяльності на відповідних ділянках (статті 61-62 ЗК України, статті 89-90 ВК України, абзац другий пункту 8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів і додаток 13 до цих правил). За змістом абзацу другого частини другої статті 178 ЦК України обмежено оборотоздатні об`єкти можуть бути визначені як в окремому законі, присвяченому оборотоздатності об`єктів, так і в інших законах, зокрема кодексах, які визначають правовий режим певних об`єктів. Отже, з огляду на приписи статті 59, підпунктів «ґ», «е» частини третьої статті 83, підпункту «г» частини третьої, підпункту «д» частини четвертої статті 84, частини третьої статті 93 ЗК України, статті 85, частини п`ятої статті 88 ВК України тощо цивільний оборот земельних ділянок, які знаходяться у прибережних захисних смугах є обмеженим законодавчо.

Землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування. Такі землі можуть змінювати володільця лише у випадках, прямо передбачених у ЗК України та ВК України. Тому зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням, зокрема, статті 59, підпункту «ґ» частини третьої статті 83, підпункту «г» частини третьої, підпункту «д» частини четвертої статті 84, частини третьої статті 93 ЗК України, статті 85, частини п`ятої статті 88 ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).Залежно від обставин справи вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку суд може кваліфікувати як негаторний позов. Такий позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку».

Оспорювані рішення Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області суперечить вимогам статей 59 ЗК України, статей 88, 89 ВК України, тому рішення органу місцевого самоврядування слід визнати незаконним.

При наданні у власність чи користування земельних ділянок навколо водних об`єктів необхідно ураховувати положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг шляхом урахування при розгляді матеріалів про надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення меж, з урахуванням конкретної ситуації.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

Відповідно до частини першої статті 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину

є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою для визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу є його вчинення внаслідок порушення статей 59, 61, 80, 83 ЗК України та ст.ст.88, 89 ВК України, що вказує також на недодержання сторонами в момент його вчинення статті 203 ЦК України, суперечність його змісту актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Визнання незаконним та скасування судом оскарженого рішення автоматично не тягне за собою припинення договору купівлі-продажу як підстави державної реєстрації прав відповідача на спірну земельну ділянку. Оскільки судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування були порушені статей 59, 61, 80, 83 ЗК України та ст.ст.88, 89 ВК України, то такі обставини свідчать про наявність підстав для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним.

За таких обставин позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду з позовною вимого про повернення земельної ділянки, прокурор обґрунтовував її незаконністю оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування та оспорюваністю договору купівлі-продажу.

Щодо позовної вимоги про повернення земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (частина п`ята статті 216 ЦК України).

Таким чином, у справі, що є предметом розгляду, заявлену позовну вимогу про повернення земельної ділянки слід кваліфікувати не як негаторний позов (речово-правовий спосіб захисту), а як вимогу про застосування наслідків недійсного правочину відповідно до частин першої, п`ятої статті 216 ЦК України.

Оскільки суд дійшов висновку про недійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.12.2018 р., то відповідно до частини першої статті 216 ЦК України є підстави для застосування наслідків недійсного правочину у вигляді повернення ОСОБА_3 до комунальної власності Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області земельної ділянки площею 0,2641 га, кадастровий номер :07:035:0051.

Що стосується клопотання представника відповідача Городоцької сільської ради про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та одночасним підтриманням прокурором усього обсягу заявлених позовних вимог, то згідно з пунктом 2 частини першої статті 255ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19- ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Провадження у даній справі судом відкрито 30.03.2022 р., а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6431064 щодо набуття у комунальну власність спірної земельної ділянки Городоцькою сільською радою прийнято 27.07.2022 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2022 р. (а.с.147).

Тобто предмет спору став відсутній вже після відкриття провадження у справі і тому у суду не має підстав для закриття провадження у справі на підстав ч.2 ст. 255 ЦПК України.

У зв`язку з визнанням судом незаконними та скасування оспорюваних рішень Городоцької сільської ради та визнанням недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу, то на підставі ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають скасуванню рішення державного реєстратора №.11.2016 р. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_2 та від 31.12.2018 №44923973 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доказів щодо звільнення відповідачів від сплати судового збору у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» матеріали справи не містять, так само даних про їх наявність, однак неможливість подання до суду, не вказано.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор сплатив 12405 грн. (платіжне доручення №146 від 10.02.2022р. судового збору за подання позовної заяви.

З огляду на вищенаведене, підлягає до стягнення із відповідачів з кожного по 4135 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_1 до Городоцької сільської ради Рівненського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне Управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання незаконними та скасування рішень, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки - задоволити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Городоцької сільської ради №692 від 27.10.2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства».

Визнати незаконним та скасувати рішення Городоцької сільської ради №2242 від 04.10.2019 р. щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу №3741, укладений 31.12.2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Скасувати рішення державного реєстратора №.11.2016 р. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_2 та від 31.12.2018 №44923973 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 за ОСОБА_3 .

Повернути ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,2641 га, к.н. :07:035:0051 у комунальну власність Городоцької сільської ради Рівненського району.

Стягнути з Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір по 4135 грн. з кожного на користь прокуратури Рівненської області (р/р UA0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м.Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач Рівненська окружна прокуратура, адреса: м.Рівне, вул.Гарна, 29, .

Відповідач Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області, адреса: с. Городок, вул. Шевченка, 4, Рівненського району Рівненської області, .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, адреса: м.Рівне, вул.С.Петлюри, 37, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 03.03.2023 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.