Справа № 285/179/23
провадження № 2-з/0285/7/23
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б. розглянувшизаяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

09 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до приватного підприємства Віро 1 про стягнення з роботодавця заробітної плати. 11 січня 2023 року по зазначеній позовній заяві було відкрито спрощене позовне провадження.

31 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на рахунки відповідача.

Позивач ОСОБА_1 посилаючись на те, що оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, призвести до неефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, просить заяву задовольнити.

В судове засідання сторони не викликались.

Розглянувши заяву суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачу, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року визначено розміри ставок судового збору. Так, відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону, за подання до суду заяви про забезпечення позову ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому, мінімальна ставка судового збору, який повинен сплатити позивач складає 536 грн 80 коп.

У порушення вимог ч. 5 ст. 151 ЦПК позивачем до заяви про забезпечення позову не додано документу, який підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Однак, подана заява про забезпечення позову, не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки у заяві не зазначено: номер рахунку, в якій банківській установі він знаходиться, а також чи не потягне за собою накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках відповідача, порушення права інших осіб.

Зокрема заявником не надано належних та допустих доказів, що неприйняття зазначеного заходу, а саме накладення арешту на кошти, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, у разі задоволенні заяви про забезпечнння позову, відсутність зазначених вище відомостей у заяві позивача, робить неможливим виконання такої ухвали.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 81, 151, 153, 159, 261, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення до суду із такою заявою, оформленою у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя В.Б. Мозговий