Номер провадження: 22-ц/813/1920/23
Справа № 493/437/14-ц
Головуючий у першій інстанції Бодашко Л. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Цюри Т.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Переймівська сільська рада Балтського району Одеської області, Балтська районна державна адміністрація Одеської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року у складі судді Бодашко Л.І.,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Балтської районної державної адміністрації Одеської області, Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання права власності на земельну ділянку площею 3,41 гектарів, вартістю 65608 грн. 49 коп., кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0155 на території Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071643, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 червня 2004 року №235/А-2004 на ім`я ОСОБА_3 .

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належала вище вказана земельна ділянка. За свого життя ОСОБА_3 заповіту стосовно належного їй майна не складала. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом, фактично прийняв позивач, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині того, що ним пропущено встановлений законом строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано встановленим факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перейма Балтського району Одеської області. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,41 гектарів, вартістю 65608 грн. 49 коп., кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0155 на території Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071643, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 червня 2004 року №235/А-2004, яка раніше на праві приватної власності належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перейма Балтського району Одеської області.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та стягнути з ОСОБА_1 на її користь судовий збір у розмірі 365,40 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що померла ОСОБА_3 є її бабусею. За життя (14.09.2007) нею було складено заповіт на користь апелянта, яким вона заповідала належне їй майно. Так як ОСОБА_2 постійно проживала разом з ОСОБА_3 в с. Перейма Балтського району, вона прийняла спадщину після її смерті у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Їй до участі у розгляді справи не залучали. Фактично судом прийнято рішення про її права та інтереси, як спадкоємця померлої ОСОБА_3 без залучення до участі у справі. Апелянт також зазначила, що суд не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме не перевірив наявність заповіту, зазначивши при цьому, що заповіт спадкодавцем не складався.

Сторони в судове засідання 20.04.2023 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість її розгляду без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що після смерті ОСОБА_3 спадщину у вигляді земельної ділянки, як спадкоємець четвертої черги за законом, по факту свого проживання понад п`ять років разом зі спадкодавцем однією сім`єю, прийняв позивач, інших спадкоємців не встановлено, тому останній має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном.

Проте, з вказаним висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі державного акту серії ОД №071643 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 3,41 га, розташована на території Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Відповідно до довідки виданої 10.02.2014 року виконавчим комітетом Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області ОСОБА_1 з 2006 року по день смерті ОСОБА_3 постійно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство в АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданого до апеляційної скарги свідоцтва про народження апелянт ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_3 .

Із долученого до апеляційної скарги заповіту вбачається, що 14.09.2007 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповіла своїй онучці ОСОБА_2 державний акт серії ОД №071643 на право власності на земельну ділянку площею 3,41 га, яка розташована на території Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Згідно з довідкою виданою 15.11.2022 Балтською міською радою Одеської області апелянт ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом зі своєю бабою ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 і в подальшому організувала поховання померлої.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Частинами першою та третьою статті 1268, частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк.

Отже, апелянт, яка є спадкоємицею за заповітом заяви про відмову від прийняття спадщини у шестимісячний строк не подавала, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно з усталеною судовою практикою у такій категорії спорів (визнання права власності в порядку спадкування), при відсутності інших спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Натомість, наявність інших спадкоємців за законом чи заповітом є обов`язковою підставою для надання їм статусу відповідача у спірних правовідносинах та можливості відповідати за пред`явленими вимогами.

Отже, визначення кола спадкоємців при розгляді такої категорії спорів є обов`язковим.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

За приписами процесуального законодавства позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, до яких пред`явлено матеріально-правову вимогу.

Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення.

У даній справі позивач, звертаючись до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки та визнання за ним права власності на неї в порядку спадкування, зазначив відповідачем Переймівську сільську раду Балтського району Одеської області.

Отже, суд задовольняючи позов вирішив питання про права ОСОБА_2 , яка є спадкоємицею вказаного спадкового майна за заповітом спадкодавця ОСОБА_3 , без залучення її до участі у справі.

Вирішення спору за відсутності усіх належних відповідачів є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з п 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Балтської районної державної адміністрації Одеської області, Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 15.05.2023.

Головуючий:

Судді: