печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.,

справа № 757/16853/22-ц

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» доОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 р. АТ «Універсал Банк» (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.04.2018 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що в зв`язку з неналежним виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення кредиту станом на 28.12.2021 р. за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 10 556,50 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9 929,58 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 626,92 грн.

Провадження у справі за правилами позовного (спрощеного) провадження відкрито ухвалою судді від 25.07.2022 року, копії якої направлені учасникам справи.

20.02.2023 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вимоги позову є необгрунтованими та недоведеними. Вказав, що надана позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арефметичних розрахунків позивача, а отже не можуть бути належним доказом безспірності розміру заборгованості. При цьому, звертнув увагу на те, що Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку він не підписував. Будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі йому кредитної картки матеріали справи не містять, а також будь-яких доказів щодо строку дії такої картки, зарахування кредитних коштів на карту.Крім того, позивачем не надано доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку. Тому, вважає, що підстав для стягнення з нього на користь банку коштів в рахунок повернення кредиту немає.

03.03.2023 р. представником позивача Мєшніком К.І. надано відповідь на відзив (а.с. 87-94), відповідно до якої відповідач, підписуючи анкету-заяву, приєднався та був ознайомлений з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (далі - умови та правила), тарифами за карткою «Monobank», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Укладення між банком та відповідачем договору про надання кредиту в електронній формі, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифах та паспорті не свідчить про неукладеність договору. Відповідач висловив свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування клієнтом та банком електронного цифрового підпису. 13.04.2018 р. відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, у підтвердження чогоОСОБА_1 у мобільному додатку було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер НОМЕР_1 . Таким чином, відповідач успішно пройшов процедуру ідентифікації і верифікації та враховуючи алгоритм укладання кредитного договору, останній був ознайомлений з усіма істотними умовами кредитування.

Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості. належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2008 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.Таким чином, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами.Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 р. у справі № 554/4300/16-ц, від 16.09.2020 р. у справі №200/5647/18.

Також вказав, що відповідно до наданої виписки про рух коштів на рахунку баланс станом на 22.02.2023 рік складає 11 655,16 грн., що складається із використаного боржником кредитного ліміту у сумі 2 000 грн. та суми овердрафту (мінус по картці) у сумі 9 655,16 грн.

Представник банку також наголошує, що сума заборгованості відповідача станом на 22.02.2023 р. збільшилась на суму списання судового збору у розмірі 2 481 грн. відповідно до п. 8.12, п. 9.4 Умов і правил та списання за несанкціоноване користування грошовими коштами банку на суму 677,66 грн., що передбачено п. 8.20 Умов і правил, а також банком враховано поповнення карткового рахунку відповідачем після подачі позову до суду у сумі 2 060 грн. Отже заборгованість становить 11 655,16 грн.

Крім того, представник позивача зауважив, що як вбачається з виписки про рух коштів по картці відповідачем були оформлені 14 заяв послуги «Розстрочка» на загальну суму 18 448 грн., а отже заборгованість за тілом кредиту змінювалась. У зв`язку з тим, що кошти на погашення послуг відповідач вносив частково (на свій розсуд), заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, тому що банк надав кошти у користування. В свою чергу поповнення, які проводив відповідач свідчать про те, що останній усвідомлював, що винен банку кошти, які використав з кредитного ліміту.

17.03.2023 р. відповідачем на адресу суду направлено заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру тіла кредиту, розмірів процентів, а лише зазначено загальну суму заборгованості. Вказав, що надана позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум. Крім того, позивачем не доведено видачу відповідачу кредитної картки, розміру встановленого кредитного ліміту та наданого кредиту, а надані позивачем умови та правила, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту не є складовою кредитного договору, оскільки не підписані відповідачем.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести у його відсутність в разі його неявки в судове засідання.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У наданому відзиві, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Закон України від 03.09.2015 р. №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі -Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» 13.04.2018 року, відповідно до умов якого ПАТ «Універсал Банк» відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні та надав кредитний ліміт (а.с. 11).

Згідно із загальними положеннями Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» (далі - Умов), доступних за осиланням: https://www.monobank.ua/terms?&file=umovy-2019-01-11.pdf, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, наданих Банком клієнту на термін, обумовлений в договорі, на умовах платності і зворотності. До кредиту відносяться в тому числі суми, списані за рахунок кредитного ліміту на погашення заборгованості із сплати мінімального обов`язкового платежу, відсотків за користування кредитним лімітом та штрафів за прострочені платежі згідно тарифу.

Відповідно до п. 2.1 розділу I Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи Master Card, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Відповідно до п. 2.3 розділу «Основні положення» Умов, своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним.

Пунктом 2.4 розділу «Основні положення» визначено, що укладаючи договір клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами договору.

Указаними Умовами передбачені права та обов`язки сторін, порядок здійснення дистанційного обслуговування, використання електронного цифрового підпису порядок внесення змін до Договору.

У п. 5.3, 5.8.1 п. 5 розділу I Умов визначено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код (п. п. 2.1, 2.4, 2.5 розділу II Умов).

П. 4.1, 4.2, 4.3, 4.5 розділу II Умов передбачено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі та відповідному додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони домовилися, що банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку. Форма надання кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

Отже, суд дійшов висновку, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 13.04.2018 року було укладено електронний кредитний договір в рамках банківського проекту «monobank» відповідно до вимог чинного законодавства, за яким останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Навідміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, відповідно до якої судом було визначено, що: «Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 договору, відповідач отримав платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 13.04.2018 р. був встановлений кредитний ліміт у сумі 2000,00 грн., що підтверджується Довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 22.02.2023 р. (а.с. 117).

Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, який міститься у наданій банком відповіді на відзив та є неспростованим відповідачем належними доказами, за договором № б/н від 13.04.2018 р., станом на 22.02.2023 р.загальна сума заборгованості становить 11 655,16 грн., що складається із використаного боржником кредитного ліміту у сумі 2 000 грн. та суми овердрафту (мінус по картці) у сумі 9 655,16 грн.

З довідки про наявність рахунку вбачається, що станом на 17.10.2022 р. в АТ «Універсал Банк» на ім`я відповідача відкрито рахунок № НОМЕР_3 , до якого емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 строком дії до 07/24.

Відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, про що свідчить банківська виписка по його рахунку про рух коштів по картці, з якої вбачається, що останній розраховувався кредитною карткою, поповнював мобільний рахунок, здійснював перерахування на інші платіжні картки, знімав готівку в банкоматах, а також частково погашав кредит, однак повністю свої зобов`язання щодо їх своєчасного повернення не виконав, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість.

При цьому, відповідно до п. 4.4 розділу II Умов клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання.

З наданої позивачем виписки вбачається, що ОСОБА_1 після встановлення та зміни кредитного ліміту продовжував користуватись платіжною карткою, а отже відповідно до приписів п. 4.4. розділу II Умов підтвердив факт згоди з встановленням ліміту.

З матеріалів справи також вбачається, що деякі витрати, за період користування ОСОБА_1 кредитною карткою, переведені останнім у розстрочку на суму 18 448 грн., вказані операції підтверджуються випискою про рух коштів по картці.

Так, послуга «Переведення витрати у розстрочку» - послуга, за якою Банк надає Клієнту Кредит з метою здійснення платежу на строк, визначений у Заяві Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути суму Кредиту та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі Щомісячних платежів (розділ IV Умов).

Відповідно до п. 1.4.1. розділу IV Умов Банк має право на власний розсуд запропонувати постійним Клієнтам скористатися Послугою «Переведення витрати у розстрочку». В такому разі Банк направляє Клієнту відповідне повідомлення або надає відповідний набір функцій у сервісі Виписка Мобільного додатка із зазначенням даних Транзакції. Клієнт має право скористатися пропозицією протягом 7 днів з моменту здійснення видаткової операції шляхом направлення Банку Заяви Клієнта у Мобільному додатку.

При цьому, Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на Поточний рахунок Клієнта. Використання Кредиту відбувається шляхом: а) ініціювання Транзакції в pos-терміналі (послуга «Розстрочка»); б) переведення раніше здійсненого платежу у розстрочку (Послуга «Переведення витрати у розстрочку», «Акційна розстрочка»). в) придбання Товару в магазині Партнера (Послуга «Покупка частинами»). Розмір Кредиту, виданого у рамках встановленого кредитного ліміту, дорівнює сумі Транзакції. У разі якщо сума Транзакції перевищує розмір визначеного у Заяві Клієнта кредитного ліміту, решта суми погашається за рахунок коштів Клієнта, що обліковуються на Поточному рахунку.

Пунктами 1.2.10, 1.2.12. розділу IV Умов передбачено, що Клієнт доручає Банку здійснювати погашення Заборгованості щомісячно шляхом безакцептного (договірного) списання Банком з Поточного рахунку Клієнта суми Щомісячного платежу відповідно до умов Кредитного договору. В разі відсутності на Поточному рахунку Клієнта власних коштів, Банк має право здійснити списання суми Щомісячного платежу за рахунок встановленого на Поточному рахунку Клієнта кредитного ліміту.

Отже, відповідно до цієї обставини заборгованість за тілом кредиту змінювалась. У зв`язку з тим, що відповідач не вносив кошти на повне погашення використаних. Таким чином не виконання боржником умов договору на які він погодився та ознайомився в анкеті-заяві заборгованості перед банком матиме наслідком порушення фундаментального положення Цивільного права України про обов`язковість договору.

Станом на 01.03.2021 р. відповідачем було використано всю суму кредитного ліміту, у зв`язку з чим щомісячний платіж по витратах в розстрочку був списаний за рахунок овердрафту, в результаті чого баланс становив - (мінус) 7 929,58 грн.

При цьому, відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), до кредитного ліміту відносяться в тому числі суми коштів, що можуть бути отримані Клієнтом за рахунок Кредитного ліміту з метою погашення заборгованості із сплати відсотків за користування Кредитним лімітом та штрафів за прострочені платежі згідно Тарифів.

П. 5.16 розділу II Умов передбачено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), кредит стає «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим договором. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Оскільки відповідачем не виконувалося повернення суми заборгованості у вищевказані терміни, позивачем 01.11.2021 року, 01.12.2021 р., 01.01.2022 року та 01.02.2022 р.було списано грошові кошти за несанкціоноване користування чужими грошовими коштами у загальному розмірі 991,38 грн.

Станом на 01.02.2022 року залишок після операції становить мінус 9 234,16 грн.

Згідно з доводами позивача відповідачем ОСОБА_1 після подачі позову до суду було частково погашено заборгованість у розмірі 2 060 грн., що підтверджується також відомостями наданими банком у виписці по рахунку, таким чином залишок після операції становить мінус 7 174,16 грн.

Позивач посилаючись на норми п. 8.12 розділу 8 Умов і правил, відповідно до яких встановлено, що Клієнт несе відповідальність перед банком за збиток і витрати, понесені банком в результаті порушення клієнтом умов або положень договору або законів і підзаконних актів України, збільшив суму заборгованості, шляхом списання з рахунку відповідача суми судового збору у розмірі 2 481 грн., проте суд вважає такі дії неправомірними, оскільки таке списання не відповідає вимогам чинного законодавства, є необгрунтованим та порушує права відповідача на справедливий, неупереджений розгляд даної справи.

Крім того, такі дії відповідача є передчасними та порушують принципи цивільного судочинства, а саме, забезпечення права відповідача на апеляційний перегляд справи та касаційне оскарження судового рішення у разі задоволення позовних вимог у даній справі.

Також слід зазначити, що вирішення питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат понесених стороною на судовий збір відноситься виключно до повноважень суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сума заборгованості станом на 22.02.2023 р., становить 9 174,16 грн. та складається зі суми використаного відповідачем кредитного ліміту - 2000 грн., а також суми овердрафту -7 174,16 грн.

Відповідно до п. 4.20 Умов термін повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Термін погашення відсотківпо овердрафту - щомісячно за попередній календарний місяць до 1-го числа.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Крім того, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 16.09.2020 у цивільній справі № 200/5647/18.

Таким чином, виписка по рахунку ОСОБА_1 , згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України затвердженого постановою правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 року є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання останнім кредитних коштів та здійснення ним банківських операції у тому числі сплати процентів.

Щодо розрахунку заборгованості як належного доказу існування такої заборгованості суд зазначає наступне.

Відповідно до позиції Верховного суду у цивільній справі №278/2177/15-ц, викладеній у постанові від 17.12.2020, розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 77, 78 ЦПК України, якщо він досліджується разом з іншими доказами у сукупності.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також враховує, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, розрахунок заборгованості, наданий представником відповідача, спростовується наявними доказами у матеріалах справи, клопотань про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та тілом кредиту і її розміру.

При цьому, суд враховує позицію, викладену упостановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Щодо тверджень відповідача про те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомлювався з ними, суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що послуги АТ «Універсал Банк» надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з Правилами, які діяли на час підписання Анкети-заяви, та відповідно до ст. 3, 627 ЦК України він добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 13.04.2018 р., а отже засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови укладеного з ним договору.

Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Інші доводи сторін не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дйшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.04.2018 року у розмірі 9 174,16 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 634, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ПозовАкціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 9 174 грн. 16 коп.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 2 481 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Батрин