Стеценко Ю.В.№ 756/540/22
Провадження № 2/756/744/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Пристинської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Стеценко Ю.В. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . 29.07.2021 відбулося залиття належної позивачу квартири. За результатами обстеження факту залиття квартири позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» було складено Акт про залиття від 10.08.2021, яким встановлено, що внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири АДРЕСА_1 , а саме у кімнаті (стеля, стіни, ламінат), кухня (стеля), коридор (стеля, стіни), яке відбулося у зв`язку з недбалим ставленням до сантехнічного обладнання власником квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку. Власником квартири, з якої відбулося залиття є відповідач ОСОБА_4 . Присутня під час залиття ОСОБА_5 зробила відеозаписи обставин залиття на мобільний телефон IPHone XS та фотографії наслідків цього залиття, які додані до матеріалів. Позивач звернулась до власника квартири АДРЕСА_2 , запропонувала оглянути квартиру АДРЕСА_3 та відшкодувати завдану шкоду. Жінка, яка назвалася ОСОБА_3 і дружиною відповідача повідомила, що вони прийдуть, оглянуть. Однак, підповідач не прийшов. Після направлення фото акта залиття ОСОБА_3 повідомила через Viber, що звернення до Обслуговуючої дільниці №504 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», потім відповіла, що сім`я відповідача захворіла коронавірусом. Після цього, ні відповідач, ні його дружина не зверталися до позивача. Відповідно до висновку експерта № 1271/11-2021 від 18.11.2021, складеного судовим експертом Свістуновим І.С. визначено розмір майнової шкоди, завданої позивачу. Так, загальний розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 складає 38422,52 грн. З огляду на те, що залиття квартири сталося з вини відповідача, який відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, позивач просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 38422,52 грн. та судові витрати.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.01.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

16.06.2022 на адресу суду від представника третьої особи - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Пристинської М.В. надійшли письмові пояснення, в яких серед іншого зазначається, що 28.07.2021 о 21:36 год та 21:49 год з Центральної диспетчерської служби Оболонського району м. Києва від квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 надійшла заявка № 7658211 щодо залиття у вищерозташованої квартири. Після приїзду аварійної служби двері квартири АДРЕСА_2 ніхто не відчинив, а тому з метою швидкого реагування працівниками аварійної служби було перекрито гаряче та холодне водопостачання на житловий будинок до встановлення причин залиття. На наступний день мешканці квартири АДРЕСА_2 надали доступ до помешкання і слюсарем - сантехніком ОД-504 проведено огляд квартири АДРЕСА_2 .При огляді вказаної квартири вже ніякої течії не було виявлено, водопостачання на будинок було відновлено. Крім того, ОСОБА_3 звернулась до ОД-504 з письмовою заявою від 29.07.2021 № 84 щодо проведення огляду її квартири у зв`язку із залиттям, що сталось 28.07.2021, за результатами огляду було складено акт про залиття, відповідно до якого залиття трапилося з вини мешканця вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з недбалим ставленням до сантехнічного обладнання власника зазаначеної квартири. Відповідно до вимог законодавства, власник житлового приміщення несе відповідальність за утримання його в належному стані, вчасно обслуговувати комунікації, не допускати їх до небезпечного, зношеного стану. Не допускається необережне, безвідповідальне поводження. В обов`язки кожного входить враховувати інтереси та законні права сусідів, правила користування житловими приміщеннями, а також правила утримання спільної власності власників приміщень багатоквартирних будинків (а.с.72-73).

30.08.2022 від представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Стеценко Ю.В. надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з ОСОБА_4 відшкодуванняматеріальної шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 38422грн. та 7005,37грн. інфляційного збільшення суми боргу.

07.09.2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Бобович М.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову, серед іншого вказуючи, що відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76(далі - Правила), балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із Законом. Зазначені Правила регулюють технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. При цьому відповідно до п. 1.6 Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27 червня 2008 року № 190, за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі. Відтак, балансоутримувач несе відповідальність за неналежне здійснення чи нездійснення контролю за станом водопровідних мереж в силу закону. Відповідач зазаначає, що аварія сталася саме з вини обслуговуючої організації, яка неналежним чином виконувала свої обов`язки щодо утримання та обслуговування внутрішньо будинкових та зовнішніх інженерних мереж будинку. Зазначається, що позивачем не вірно визначено відповідача по справі. Відповідачем по даній справі повинно виступати - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Крім того, зазначається, що складений акт від 10.08.2021 за формою та змістом не відповідає вимогам, встановленими у Правилах утримання житлових будинків та прибудинкових територій, а саме: відсутній детальний опис події, не виявлено конкретне місце події, не встановлено зони відповідальності Управителя/виконавця житлово-комунальних послуг, не виключено несанкціонованого втручання власників/мешканців квартири у роботу системи холодного водопостачання, відсутня інформація щодо присутності представників позивача та відповідача при здійсненні комісійного обстеження: не зазначено, в чому саме проявилось недбале ставлення відповідача до сантехнічного обладнання в своїй квартирі. 02.09.2022 відповідач подав заяву до начальника ОД№504, що затверджував акт, щодо роз`яснення причин його недбалості та реальних причин сантехнічної несправності, що призвело до затоплення квартири позивача, але відповіді на свій запит не отримав. Також, згідно висновку експерта № 1271/11-2021 від 18.11.2021 зазначено, що обстеження квартири АДРЕСА_3 відбулося 07.11.2021, тобто майже через три місяці з дня затоплення і стверджувати, що всі зазначені у висновку пошкодження сталися саме з причини залиття, є недоцільно. Також експерт відмовився від визначення фізичного зносу опоряджувальних покриттів за методом строку життя, у зв`язку із відсутністю документального підтвердження щодо дати проведення попереднього ремонту в приміщеннях досліджуваної квартири. За результатами натурного огляду елементів оздоблення, експерт прийшов до висновку, що рівень фізичного зносу оздоблення та покриттів стелі та стін становить 10%, не дивлячись на те, що рік спорудження будинку відповідно до технічного паспорту на квартиру позивача є 1977 рік (а.с.106-110).

Ухвалою суду від 08.09.2022 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Стеценка Ю.В. про збільшення позовних вимог (а.с.134-135).

14.09.2022 до суду від представника третьої особи - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» надійшла відповідь на відзив, у якій представник серед іншого зазначив, що висновок відповідача про те, що аварія сталася з вини керуючої компанії, яка не належним чином виконувала свої обов`язки з утримання та обслуговування внутрішньо будинкових та зовнішніх інженерних мереж будинку безпідставне, оскільки до моменту залиття ані відповідач, ані позивач не зверталися до них із заявами/скаргами щодо ненадання їм послуг/або ненадання неякісних послуг; відповідачем не доведено вини керуючої компанії у залитті квартири АДРЕСА_3 . При обстеженні квартири АДРЕСА_3 було встановлено місце витоку води, а саме виток здійснювався зверху зі стелі. Оскільки двері квартири АДРЕСА_2 працівникам аварійної служби ніхто не відкрив, для уникнення подальшого залиття було тимчасово відключено централізоване постачання гарячої та холодної води. Аварійна служба не здійснювала ремонт, а тільки перекрила водопостачання по стояку. Причин пошкодження внутрішньо будинкових мереж водопостачання виявлено не було, після перекриття водопостачання витоку води не спостерігалося. Коли працівнику ОД-507 було надано доступ до квартири АДРЕСА_2 , витоку води в квартирі вже не було, тому слюсар-сантехнік відновив водопостачання у будинку. Після відновлення водопостачання витоку води не спостерігалося. З наведеного вбачається, що дії по ліквідації залиття були здійсненні самостійно мешканцями квартири АДРЕСА_2 безпосередньо в самій квартирі поза зоною відповідальності третьої особи, тому відсутні підстави вважати, що причиною залиття є наслідки бездіяльності третьої особи. Щодо складання акту представник зазначив, що обов`язкове складання актів безпосередньо у момент залиття, Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій не вимагається. Також зазначив, що представнику відповідача було надано відповідь на його запит за № 463/504-181 від 09.09.2022, копію якої долучив до відповіді на відзив (а.с.137-140).

16.09.2022 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Стеценко Ю.В. про збільшення позовних вимог, в який просить стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири 38422,52грн., 9038,21грн. - інфляційне збільшення суми боргу, 1307,42грн. - 3% річних (а.с.141-144).

Ухвалою суду від 27.09.2022 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Стеценка Ю.В. про збільшення позовних вимог (а.с.160-162).

27.09.2022 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Стеценка Ю.В. надійшло клопотання про допит свідків - працівників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва»(а.с.148).

27.09.2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Бобовича М.М. надійшло клопотання про допит свідка - слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 (а.с.149-150).

27.09.2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Бобовича М.М. надійшло клопотання про долучення доказів - листа-відповіді обслуговуючої дільниці № 504 вих. № 463/504-181 від 09.09.2022 (а.с.151-152).

Протокольною ухвалою суду від 27.09.2022, клопотатання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Бобовича М.М. про допит свідка - слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 задоволено, клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Стеценка Ю.В. про допит свідків - працівників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», задоволено частково, закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Стеценко Ю.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Бобович М.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Вважає, що відсутня вина відповідача в залитті квартири позивача.

Представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Пристинська М.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, вважає їх законними і такими, що підлягають задоволенню.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що він з 2010 працює слюсарем-сантехніком у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». В будинку АДРЕСА_6 сталося затоплення. На момент прибуття аварійної служби, мешканців квартири на 3-му поверсі, вдома не було і аварійною службою було перекрито воду. Через 2-3 днів після вказаного запоплення надійшла заявка, що мешканці квартири на третьому поверсі вдома і він прибув на місце. Так, йому надали доступ до вказаної квартири на третьому поверсі . У квартирі він виявив, що у ній замуровані труби, бачив на стояку пил, пошкоджень внутрішньобудинкових мереж водопостачання виявлено не було, подивився у ванній кімнаті чи не зірваний кран, та на лічильники, після огляду пішов запускати воду, на ознаки затоплення у квартирі не дивився, після відновлення водопостачання витоку води не спостерігалося. Відтак, було зроблено висновок, що залиття трапилось через несправність сантехнічного обладнання в квартирі АДРЕСА_2 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду показала, що власник квартири на третьому поверсі на предмет огляду квартири не звертався, його шукали самі, вона особисто не оглядала квартиру на третьому поверсі, причини затоплення були повідомлені їй слюсарем.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вислухавши пояснення учасників судового провадження по справі, покази свідків, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що станом на 29.07.2021, день залиття власником квартири АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 , що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_7 .

28.07.2021 о 21:36 год та 21:49 год з Центральної диспетчерської служби Оболонського району м. Києва від квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 надійшла заявка № 7658211 щодо залиття у вищерозташованих квартирах.

У ніч з 28.07.2021 на 29.07.2021 було затоплено також квартиру АДРЕСА_1 .

29.07.2021 позивачем ОСОБА_3 на ім`я начальника ОД № 504 було подано заяву про проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_8 , з приводу її затоплення та про складення акту огляду квартири.

10.08.2021 комісією представників блансоутримувача у складі: головного інженера виконавця послуг Шепельського С.М. голови комісії, інженера І категорії Гуменюк А.В., заступника начальника Власенко Т.О., майстра техдільниці ОСОБА_8 , слюсаря - сантехніка ОСОБА_7 , у присутності мешканця квартири АДРЕСА_3 , склали акт про те, що 29.07.2021 в будинку АДРЕСА_9 трапилося залиття. Внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири АДРЕСА_3 , а саме: кімната S=17,0кв.м - стеля водоемусійне покриття - 2,0кв.м., стіни - фарбування 6,0кв.м., підлога з ламінату -17,0 кв.м.; кухня S=7,2кв.м. - стеля водоемусійне покриття - 2,0кв.м.; коридор S=4,5кв.м. - стеля водоемусійне покриття - 2,0кв.м., стіни - фарбування 2,0кв.м. Причиною залиття квартири АДРЕСА_3 , яке сталося 29.07.2021, є недбале ставлення до сантехнічного обладнання власника квартири АДРЕСА_2 . Для ліквідації наслідків залиття необхідно виконати ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_3 .

09.09.2021 ОСОБА_3 надіслала в месенджері «Viber» жінці з іменем ОСОБА_3 , яка проживала у квартирі АДРЕСА_2 фото акта про залиття від 10.08.2021, остання повідомила, що «піде у ЖЕК, пізніше, сім`я захворіла коронавірусом».

Після цього, сторона відповідача, не зверталися до позивача.

02.11.2021 між ОСОБА_3 (замовник) та ФОП ОСОБА_9 було укладено договір № 02/11-2021 на виконання робіт з проведення будівельно-технічної експертизи.

18.11.2021 ФОП ОСОБА_9 на підставі договору № 02/11-2021 від 02.11.2021 було надано висновок експерта № 1271/11-2021за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого, вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що відображено в акті від 10.08.2021, згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 38422, 52 грн.

09.09.2022 третьою особою - Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» на адресу представника відповідача ОСОБА_2 було направлено лист № 463/504-181 щодо надання інформації по залиттю квартири АДРЕСА_10 , у якому повідомлялося, що 28.07.2021 о 21: 36 год на Центральну диспетчерську службу Оболонського району м. Києва надійшла заява стосовно залиття квартири АДРЕСА_11 з вище розташованої квартири. По прибуттю працівників аварійно відновлювальної бригади підприємства було встановлено, що залиття відбувається з квартири АДРЕСА_2 . Оскільки ніхто з мешканців квартири АДРЕСА_2 не відкрив двері, працівниками аварійно відновлювальної бригади було тимчасово відключене гаряче та холодне водопостачання по стояку квартир. Після надання доступу мешканцями квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку було встановлено, що пошкодження на стояках гарячого та холодного водопостачання відсутні. Після запуску гарячого та холодного водопостачання, протікань по стояку квартир не виявлено. Враховуючи вищевикладене, було зроблено висновок, що залиття трапилось через несправність сантехнічного обладнання в квартирі АДРЕСА_2 , доступ до якої було надано не відразу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що у будинку АДРЕСА_6 сталося затоплення. На момент прибуття аварійної служби, мешканців квартири на 3-му поверсі, вдома не було і аварійною службою було перекрито воду. Через 2-3 днів після вказаного запоплення надійшла заявка, що мешканці квартири на третьому поверсі вдома і він прибув на місце. Так, йому надали доступ до вказаної квартири на третьому поверсі . У квартирі він виявив, що у ній замуровані труби, бачив на стояку пил, пошкоджень внутрішньобудинкових мереж водопостачання виявлено не було, подивився у ванній кімнаті чи не зірваний кран, та на лічильники, після огляду пішов запускати воду, на ознаки затоплення у квартирі не дивився, після відновлення водопостачання витоку води не спостерігалося. Відтак, було зроблено висновок, що залиття трапилось через несправність сантехнічного обладнання в квартирі АДРЕСА_2 .

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Даний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт залиття квартири АДРЕСА_12 , власником якої є позивач, підтверджується актом про залиття від 10 серпня 2021 року, відеозаписами обставин залиття та фотографіями наслідків цього залиття, які були досліджені у судовому засіданні.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_12 , власником якої, станом на день залиття 29.07.2021 є позивач, стало недбале ставлення до сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_7 , власником якої є відповідач. Наведені обставини підтверджуються висновком акту про залиття від 10 серпня 2021 року.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири АДРЕСА_12 , хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири АДРЕСА_12 , сталося з вини власника квартири АДРЕСА_13 , а саме ОСОБА_4 .

Одночасно слід зазначити, що правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 , передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).У додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства ), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число місяць ,рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття .Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що акт 10.08.2021 є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, оскільки вказаний акт відповідає вимогам, встановленим вищезазначеними Правилами, в ньому наведені: дата та місце складання; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття.

Доводи про те, що відповідач не був присутній та не підписував акт не впливає на його правильність, оскільки зворотного відповідач не довів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 у справі №753/20314/15, у якій зазначено, що не підписання акта відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотнього останній не довів. Відтак, якщо власник квартири, у якій сталася аварійна ситуація, що спричинила залиття, не підписав письмовий акт обстеження, це не призведе до втрати таким документом юридичної сили, а отже й доказового значення для справи.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої шкоди, суд приймає до уваги висновок експерта № 1271/11-2021 від 18.11.2021, складений ФОП ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_3 відповідно до якого, вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що відображено в акті від 10.08.2021, згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 38422, 52 грн.

Суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо даного висновку, оскільки за весь час розгляду справи стороною відповідача не надано жодного доказу на спростування оцінки розміру завданої шкоди, з моменту залиття по час розгляду справи відповідач до третьої особи з будь-якими заявами щодо проведення повторних оглядів з метою оспорювання причин залиття або їх наслідків не звертався, з будь-якими клопотаннями про витребування доказів або призначення експертизи зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири та розміру збитків, представник відповідача до суду не звертався. Свою вину у завданій позивачу шкоді відповідачем не спростовано.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що залиття квартири позивача сталось з квартири відповідача за наявності його вини, а саме недбалому ставленні до сантехнічного обладнання у належній йому квартирі та відсутності контролю за ним і саме відповідач має відшкодувати завдану позивачу в результаті залиття шкоду.

Таким чином, встановивши, що позивач довів завдану їй шкоду, протиправність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд доходить висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у загальному розмірі 38422, 52 грн. визначеному на підставі висновку експерта № 1271/11-2021 від 18.11.2021.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_14 , РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 38422 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 52 копійки, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1. Позивач: ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_14 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2. Відповідач: ОСОБА_4 (остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 );

3. Третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Північна, 22, ).

Дата складення повного рішення - 20.03.2023.

Суддя М.М. Ткач