Єдиний унікальний номер (справа №) 216/3078/22
Номер провадження у суді 2/216/766/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
02 січня 2023 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Цимбалістенко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Бакуменко Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
І. Короткий зміст позовних вимог.
Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради в особі голови Центрально-Міської районної у місті ради К. Мурашової звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просить визнати відповідачів, реєстрація місця проживання яких за адресою: АДРЕСА_1 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності проживання понад шість місяців; зобов`язати відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб у Центрально-Міському районі управління з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради зняти з реєстрації місця проживання відповідачів за вищевказаною адресою; судові витрати покласти на відповідачів.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу.
У квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі, у вказаній квартирі не проживають більше 7 років, оскільки виїхали на проживання до іншої держави.
Через відсутність відповідачів у жилому приміщенні (квартирі) воно перетворюється у занедбане, крім того по сплаті за комунальні послуги виникла заборгованість.
ІІ. Рух справи та позиція сторін.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання; до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, виключено з кола учасників справи - третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради; справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином, до канцелярії суду надав заяву, відповідно до змісту якої, просить суд провести розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі повторно у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки до суду не повідомили, відзиву не подали. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило.
Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання.
Зокрема, згідно з частиною 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за їх відсутності.
Враховуючи те, що будь-яких клопотань від відповідачів не надходило та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 січня 2023 року вирішено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Розглянувши подані заяви і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
У комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу знаходиться квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
За відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади м. Кривий Ріг від 23.08.2022 №4745, 4746, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2
ОСОБА_1 набула право на проживання у квартирі АДРЕСА_2 відповідно до ордеру на жиле приміщення від 30.08.2073 № 334/13, виданого Криворізькою КЕЧ району, а її донька ОСОБА_2 після народження.
Відповідно до акту обстеження від 29 липня 2022 року, у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не проживають з 2015 року, житлово-комунальні послуги не сплачені.
ІV. Норми права, застосовані судом при вирішенні даного спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.
Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред 'явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
У відповідності до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі статтею 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою».
Отже норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
V. Висновки суду.
Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, той факт, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації з 2015 року, тобто більше ніж шість місяців, ніяких домовленостей з приводу користування відповідачами вказаним житловим приміщенням не досягалося, житлом не користуються, комунальні послуги не оплачують, ніякої участі в утриманні житла не приймають, суд вважає відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме за квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, позов в частині визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.
Вирішуючи вимогу позову про зняття з реєстраційного обліку відповідачів, суд приходить до наступного висновку.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У відповідності до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку).
Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, що передбачено п. 26 вищевказаних правил.
Тому в частині вимоги про зняття з реєстрації відповідачів слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстрації у зазначеній квартирі, у порядку встановленому зазначеними Правилами та Законом.
VІ. Розподіл судових витрат.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представником позивача - Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради сплачено судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп., таким чином з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, з кожного по 1240 грн. 50 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 76, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, суд, -
1. Позовні вимоги Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
2. Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради судовий збір в сумі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради судовий збір в сумі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.
5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

6. Сторони:

Позивач: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, код ЄРДПОУ: 04052560, місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В. Цимбалістенко