Номер справи 237/2308/22
Номер провадження 2-др/237/8/23
14.11.23 м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі
головуючого судді Ліпчанського С. М.,
при секретарі Бахтіяровій Н. В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, питання про ухвалення додаткового рішення суду у справі № 237/2308/22
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона на при кінці листопада 2020 року познайомилась з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким почали підтримувати стосунки. Починаючи з квітня 2021 року за взаємною згодою з ним почали проживати цивільним шлюбом та разом стали вести спільне господарство в будинку, який вони наймали у смт. Ялта Маріупольського району Донецької області.
Починаючи з 27 жовтня 2021 року вона разом із відповідачем продовжили спільне проживання у квартирі, яку наймали за адресою: АДРЕСА_1 . У червні 2021 року вона завагітніла від ОСОБА_2 та разом вони почали чекати народження дитини.
Про вагітність заявниці та те, що він скоро стане батьком цивільний чоловік неодноразово розповідав своїм батькам, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , його сестрі, ОСОБА_5 , сестрі заявниці, ОСОБА_6 .
Останні неодноразово були у них дома як у смт. Ялта Маріупольського району так і в м. Маріуполі Донецької області та безпосередньо бачили, що вони з ОСОБА_2 спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно харчувались, за згодою один одного витрачали кошти на утримання житла та інші побутові питання, разом придбавали майно в інтересах сім`ї, зокрема, телевізор Xiaomi, ноутбук Lenovo, смартфон Apple iphone 13, офісне крісло та інше, тобто у них виникли взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю.
Крім того, у них в гостях дома у смт. Ялта Маріупольського району та м. Маріуполь Донецької області, неодноразово бували їх друзі, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші, з якими вони разом проводили вільний від роботи час та святкували спільні свята. Останні, також бачили що заявниця з ОСОБА_2 ведуть спільне господарство. Під час зустріч вони неодноразово фотографувались та на зроблених фото можна було побачити їх сімейний побут.
Під час їх спільного проживання відповідач проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На початку війни, 24 лютого 2022 року внаслідок воєнної агресії з боку Російської Федерації позивач вимушена була виїхати із м. Маріуполя до Волинської області, а відповідач залишився у місті захищати його від ворога.
3 березня 2022 року заявниця втратила зв`язок зі своїм цивільним чоловіком, ОСОБА_2 .
Знаходячись, у м. Ковель Волинської області ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила дитину, батьком якої записаний ОСОБА_2 .
У вересні 2022 року вона дізналась, що її цивільний чоловік у березні 2022 року під час бойових дій у м. Маріуполь загинув.
Дата смерті її цивільного чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була записана зі слів його батьків 03.03.2022 року.
Заявник вказує, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.10.2022 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язано органи державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису, водночас судовим рішення не вирішено питання щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Просить суд винести додаткове рішення у цивільній справі 237/2308/22, провадження 2/237/905/22.
В судове засідання заявник та відповідач не з`явились, були повідомлені належним чином про дату та час розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України.
Згідно з вимогами статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя (частина перша статті 36 СК України).
Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, та виникнення у них прав та обов`язків подружжя згідно статті 36 СК суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що: "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки."
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
У постанові Верховного Суду від 26 липня 2022 року у справі № 664/1206/19 указано, що: «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно».
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно врахувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
У постанові Верховного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 552/4291/22 (провадження 61-6451св23) зроблено висновок, що: «доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: довідки з місця проживання; свідчення свідків; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо».
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Показання свідків та спільні світлини не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
За таких обставин вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю є правомірним та обґрунтованим, а його задоволення відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.10.2022 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язано органи державної реєстрації актів цивільного стану виключити з актового запису №190 від 16.03.2022 року про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про ОСОБА_13 , як батька дитини. Зобов`язано органи державної реєстрації актів цивільного стану внести відомості до актового запису №190 від 16.03.2022 року про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. Зобов`язано органи державної реєстрації актів цивільного стану виключити з актового запису №190 від 16.03.2022 року про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про ОСОБА_12 , як народженої дитини. Зобов`язано органи державної реєстрації актів цивільного стану внести відомості до актового запису №190 від 16.03.2022 року про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначивши прізвище ім`я та по батькові народженої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,
Ухвалити додаткове рішення по справі № 237/2308/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення відповідних змін до актового запису, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, доповнивши резолютивну частину рішення наступними абзацами:
«Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживала до 24 лютого 2022 року: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , проживав до 24 лютого 2022 року: АДРЕСА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з квітня 2021 року по 03 березня 2022 рік.
Визнати між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживала до 24 лютого 2022 року: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , проживав до 24 лютого 2022 року: АДРЕСА_1 наявність шлюбних відносин.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживала до 24 лютого 2022 року: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , проживав до 24 лютого 2022 року: АДРЕСА_1 виникнення відповідних прав та обов`язків подружжя, на підставі ст. 36 Сімейного Кодексу України.»
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Суддя С.М.Ліпчанський