Справа № 309/1901/22
Провадження № 2-о/309/83/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Довжанин М.М.

присяжних: Павлик М.В.

Шимон О.Ф.

за участю секретаря судового засідання Продан Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хустський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення померлою ОСОБА_2 , 1985 року народження, уродженки с. Соснівка Конотопського району Сумської області України.

Заява обґрунтована тим, що він, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Соснівка Конотопського району Сумської області. Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У даний час він проживає разом з батьком у АДРЕСА_1 . Він є інвалідом другої групи з дитинства. Його батько мав перший шлюб з ОСОБА_5 . У шлюбі в них народилася донька ОСОБА_2 , 1985 року народження. Перша дружина батька була родом з с. Вільшани Хустського району Закарпатської області. Сімейні відносини між ними не склалися, шлюб між ними було розірвано і ОСОБА_5 разом з донькою ОСОБА_6 виїхала на постійне місце проживання до с. Вільшани Хустського району Закарпатської області. Останній раз батько бачився з донькою у 1991 році, коли їздив у с. Вільшани. З того часу зв`язок з донькою був втрачений. У колишньої дружини батька ОСОБА_5 на території Конотопського району Сумської області залишилася невелика спадщина. Після ОСОБА_5 спадкоємицею першої черги за законом є її донька ОСОБА_2 , а після неї спадкоємцем за законом є він, заявник ОСОБА_1 , оскільки він є її єдинокровним братом. Вони з батьком намагалися з`ясувати долю ОСОБА_2 , однак це не дало позитивного результату. Зі слів ОСОБА_7 , яка є сестрою колишньої дружини батька, вони дізналися про автомобільну катастрофу, яка сталася близько десяти років тому і у якій загинули ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Однак зважаючи на неприязні відносини між ними та ОСОБА_7 , остання могла повідомити їм неправдиву інформацію. Вважає, що ОСОБА_8 може бути оголошена померлою, оскільки про неї нічого невідомо значно більше передбаченого законом строку.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив заяву задовольнити та оголосити померлою ОСОБА_9 , 1985 року народження.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Соснівка Конотопського району Сумської області та проживає в АДРЕСА_1 . (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження,наявної у матеріалах справи (а.с. 5), батьками заявника є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Як вбачається з довідки СЕР.МСЕ - № 020599, виданої 02.02.2005 року ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства, непрацездатним і йому рекомендований нагляд у лікаря психіатра. (а.с. 6)

За твердженням заявника ОСОБА_2 є донькою його батька від першого шлюбу, народженою 1985 року та відповідно є його сестрою.

Останнім відомими заявнику місцем проживання ОСОБА_2 є с. Вільшани Хустського району Закарпатської області.

Оголошення ОСОБА_2 померлою заявнику необхідно для спадкування спадкового майна, яке залишилося після ОСОБА_5 , зі слів заявника, матері ОСОБА_2 .

На підтвердження викладених у заяві обставин, ОСОБА_1 надає наступні докази:

- копію листа № 04-57/0211-л від 15.09.2020 Конотопської РДА з якого слідує, що його звернення щодо надання допомоги у пошуку інформації про родичів було надіслано для розгляду за належністю до Конотопського відділу поліції ГУНП України в Сумській області; (а.с. 7)

- копію листа № 3325/61/04-20 від 29.09.2020 року Конотопського відділу поліції ГУНП України в Сумській області, з якого вбачається, що за вказаним у зверненні фактом, проведена перевірка, в ході якої ознак кримінального правопорушення не виявлено, подальший розгляд звернення припинено; (а.с. 8)

- копії заяв до Вільшанського сільського голови та голови Хустського районного суду Закарпатської області незрозумілого змісту. (а.с. 10, 12)

28 липня 2022 року за №№ 7753/2022 та 7756/2022 судом надсилалися запити до Драгівської сільської ради для інформування суду щодо проживання в с. Вільшани Хустського району Закарпатської області громадянки ОСОБА_2 , 1985 року народження та до Хустського відділу ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області щодо інформування суду про реєстрацію факту смерті громадянки ОСОБА_2 , 1985 року народження.

З листа-відповіді № 534/02-36 від 03.08.22 Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області вбачається, що громадянка ОСОБА_2 , 1985 року народження не проживає в с. Вільшани Хустського району Закарпатської області.

Відповідь Хустського відділу ДРАЦС на запит, на адресу суду не надходила.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому, на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

Розглядаючи справу вказаної категорії, слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Такий висновок зроблено у постанов КЦС у складі ВС від 06 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18.

Таким чином, суд, дослідивши надані заявником докази, дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б зробити вірогідне припущення про смерть громадянки ОСОБА_2 , і сама по собі відсутність її за місцем проживання понад три роки, не є достатньою підставою для оголошення її померлою.

Суд констатує, що заявником не надано суду доказів про родинні зв`язки з особою, яку він просить оголосити померлою, не доведено факту перебування у шлюбі його батька з ОСОБА_5 , факту народження та проживання ОСОБА_2 в с. Соснівка Конотопського району Сумської області, факту останнього відомого йому місця проживання ОСОБА_9 саме в с. Вільшани Хустського району Закарпатської області та не надано доказів про оголошення її в розшук, чи визнання безвісті зниклою. Жодного обґрунтування про наявність певних обставин, які б могли свідчити про існування небезпеки для життя зниклої, судом в ході розгляду справи не встановлено. За таких обставин, сама по собі відсутність ОСОБА_9 більше трьох років за умовним місцем проживання, не є достатньою для встановлення вірогідного припущення про її можливу смерть.

З урахуванням вищевказаного, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 308, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення померлою ОСОБА_2 , 1985 року народження, уродженки с. Соснівка Конотопського району Сумської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.

Присяжні: Павлик М.В.

Шимон О.Ф.