справа № 691/687/22
провадження № 2/691/64/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

встановив :

АТ КБ «ПриватБанк» м.Київ звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що ОСОБА_3 08 липня 2011 року звернулася із заявою до позивача, з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На підставі Договору, ОСОБА_3 отримала кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому між сторонами було досягнуто усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов`язання. Згідно статей 509, 526, 1054 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і станом на дату смерті заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 08 липня 2011 року становить 5502,17 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2022 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачам часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову (а.с.76).

У підготовчому засіданні 18 серпня 2022 року постановлено ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначення судового розгляду на 28 жовтня 2022 року (а.с.83).

16 листопада 2022 року задоволено клопотання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів у виді належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 від нотаріальної контори Цетрального міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Київ), та Центру надання адміністративних послуг Городищенської міської ради Черкаського району Черкаської області щодо надання інформації про місце реєстрації відповідачів станом на дату смерті ОСОБА_3 26 серпня 2020 року та довідку про склад сім`ї і реєстрацію осіб за адресою АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_3 (а.с.95-96). 07 грудня 2022 року та 08 грудня 2022 року ухвала суду виконана (а.с.100-109).

У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з`явився, надіслав клопотання від 28 жовтня 2022 року за вхідним №ЕП -2950/22 про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , будучи вчасно та належним чином повідомленими про розгляд цивільної справи, шляхом надіслання судових повісток і розміщення оголошень про виклик до суду 05 серпня 2022 року, 18 серпня 2022 року, 08 листопада 2022 року, 08 грудня 2022 року на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. ua., у судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, як і не надіслали заяв чи то клопотань про розгляд справи у їх відсутність або перенесення розгляду.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду цивільної справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, клопотання позивача про розгляд у його відсутність, враховуючи належне повідомлення відповідачів, дослідивши докази у справі, приходить до висновку про відмову у його задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, ч.1 ст. 13 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень Умов та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» www.privatbank.ua, що діяв на підставі ліцензії Національного Банку України №22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії Національного Банку України №22 від 05 жовтня 2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, яка містить умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.

Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 08 липня 2011 року звернулася із заявою до позивача, з метою отримання банківських послуг (а.с.24), між сторонами було укладено договір, що складається із заяви позичальника (а.с.24) та «Умов і Правил надання банківських послуг», де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом (а.с.26-51), який позивачем був виконаний. ОСОБА_3 померла і станом на день її смерті заборгованість перед позичальником становить 5502,17 грн. (а.с.10-17).

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачами, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання, є зобов`язальними, стосуються здійснення права на спадкування, та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного.

Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ході судового розгляду із досліджених судом доказів встановлено, що 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (а.с.69). ОСОБА_3 , звернулася 08 липня 2011 року із анкетою-заявою до АТ КБ «ПриватБанк», позивача по справі, про надання банківських послуг (а.с.24), яка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.24). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн.. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і в будь-який момент Банк може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.1.1.1.52 Договору. Пунктом 1.1.3.2.3 Договору встановлена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умовах та Правилах надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни, шляхом використання різних каналів зв`язку. У разі такої незгоди, клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 Договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п. 2.1.1.12.6.2 Договору, клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно п.п.2.1.1.12.11 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.59).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ч.1 ст. 1270 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2,3,4 ст. 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми ст. 1282 ЦК України про обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Позивач заявив вимоги до відповідачів у справі на підставі ст. 1282 ЦК України.

У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.

У Цивільному Кодексі України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. За правилами ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців у межах вартості отриманої спадщини є справедливим щодо законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Врахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Право на захист є складовою будь-якого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку. Застосування спеціальних способів захисту, які визначені законодавцем для захисту окремих категорій цивільних прав, не виключає можливості застосовувати загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Так, відповідно до ч.2 ст. 1282 ЦК України, у разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Застосування правил ст. 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 ч.2 ст. 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ЦК України, кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд. Застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

З врахуванням наведеного, кредитор вправі вимагати з відповідачів стягнення суми заборгованості за кредитними договорами, оскільки обов`язок спадкоємців боржника перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця полягає у поверненні сум за кредитом та іншими нарахуваннями за позикою, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна та відповідно до розміру часток кожного з них. При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18), від 23 травня 2018 року у справі № 192/2761/14 (провадження № 61-4724св18), від 30 листопада 2022 року у справі № 171/2639/18 (провадження № 61-18637св21).

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Так, позичальник ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.59). Відповідачі по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 постійно проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів громадян України Серії НОМЕР_2 , Серії НОМЕР_3 , Серії НОМЕР_4 та відповідями на запити суду виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 18 серпня 2022 року №01-02-31/3940, №01-02-31/3942 щодо місця проживання (перебування). На виконання вимог вище зазначених норм, позивач, 25 червня 2021 року, в порядку ст. 1281 ЦК України, звернувся із претензією кредитора до Городищенської державної нотаріальної контори Черкаської області, згідно якої просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в Книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості в розмірі 5502, 17 грн., надати інформацію чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, наявність заяв про прийняття чи відмову від прийняття спащини, відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину та, за наявності, про осіб, які свідоцтва отримали (а.с.61). Відповідно до листа Городищенської державної нотаріальної контори Центрального Міжреніонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) про надання інформації від 03 серпня 2021 року №585/01-16, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відкрито спадкову справу №256/2021, при зверненні спадкоємців померлої, їм буде повідомлено про вимоги банку (а.с.62). 26 серпня 2021 року, позивач, на адресу відповідачів направив листи-претензії, де зазначено про наявність заборгованості та необхідність її погашення, які залишились без виконання (а.с.63-64). Таким чином, встановлено, що позивач у передбачений законом строк пред`явив вимоги до спадкоємців, що підтверджується надісланою в нотаріальну контору претензією про повернення заборгованості. Станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором б/н від 08 липня 2011 року становить 5502,17 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту (а.с.10-17). Згідно витребуваних доказів, відповідно до ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2022 року, зокрема листа Городищенської державної нотаріальної контори Центрального Міжреніонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) від 29 листопада 2022 року №483/02-14 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за претензією АТ КБ «ПриватБанк» заведено спадкову справу №256/2021, та зазначено, що спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, будь-які дані про наявність спадкового майна, яке належало померлій, нотаріальній конторі, не відомі (а.с.103-108). Вище зазначене підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30 липня 2021 року №65812616, Витягом про реєстрації в Спадковому реєстрі від 30 липня 2021 року №65816008, листом Городищенської державної нотаріальної контори Центрального Міжреніонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) про надання інформації від 03 серпня 2021 року №585/01-16, в якому також зазначено, що спадкова справа №256/2021 після смерті ОСОБА_3 заведена за претензією АТ КБ «ПриватБанк», спадкоємці померлої до нотаріальної контогри не зверталися (а.с.103-109). Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади від 07 грудня 2022 року, відповідачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.100-101), що підтверджується і Довідкою «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Городищенської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07 грудня 2022 року (а.с.102).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Із наданих до суду доказів вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена за претензією позивача АТ КБ «ПриватБанк», інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися, майно у спадщину відповідачами не приймалося, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Дослідивши надані представником позивача докази, суд приходить до висновку, що матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів наявності прийняття спадщини, родинного зв`язку між померлою ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , тобто факту, що відповідачі є спадкоємцями після її смерті. АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором, оскільки обов`язок спадкоємців боржника перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця полягає у поверненні сум за кредитом та іншими нарахуваннями за позикою, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна та відповідно до розміру їх частки. Відсутність вказаних доказів, а саме прийняття спадщини відповідачами, наявності спадкового майна, його обсягу та вартості, з урахуванням положень ч.1 ст.1282 ЦК України, не дає суду можливості встановити обсяг відповідальності спадкоємців перед кредитором до часу їх звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 ..

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі, як недоведених належними доказами.

Питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України, і у зв`язку з відмовою у задоволенні позову вважає за необхідне залишити такі витрати за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.1218, 1219, 1054, 1220, 1261,1269, 1270, 1281, 1282, 1296 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 89, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позовної заяви Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Копію рішення суду направити позивачу, відповідачам, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Відомості про сторін:

Позивач: особа 1 - Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», , юридична адреса м.Київ вул.Грушевського, №1Д.

Відповідач: особа 2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач: особа 3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О. М. Савенко