Справа № 585/2189/22
Номер провадження 2/585/55/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
21 лютого 2023 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Євлах О.О.
за участі:
секретаря судового засідання - Безручко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2
вимоги позивача: про стягнення грошових коштів , -
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2023 року позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , грошові кошти у сумі 7800 грн.. за отримання ОСОБА_2 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 металопластикових конструкцій (вікна) у кількості 4 штук. Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

02 лютого 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 , на користь фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4200 грн.

В обґрунтування заяви вказав, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2023 року позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 були задоволені. Під час звернення з позовною заявою до суду представником позивача був поданий орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу адвоката, тому враховуючи, що робота адвоката в порядку надання правової допомоги в суді першої інстанції є закінченою, він заявляв клопотання про вирішення питання стягнення судових витрат шляхом подачі заяви про винесення додаткового рішення по справі, тому є необхідність у винесені додаткового рішення, що стосується компенсації витрат на правову допомогу.

Позивач в судове засідання не прибув. Представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України».

Судом встановлено, що 19.09.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2023 року позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів були задоволені.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Мірошніченко А.В. надано розрахунок гонорару на відшкодування витрат на правничу допомогу, акт № 1 здачі-приймання послуг від 31 січня 2023 року, договір про надання адвокатських послуг від 13 липня 2022 року та товарний чек № 11 Г на суму 4200 грн..

Суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Встановлено, що 13 липня 2022 року між адвокатом Мірошніченко А.В. та Грицан М.С. було укладено договір про надання адвокатських послуг.

Згідно розрахунку гонорару на відшкодування витрат на правничу допомогу по справі № 585/2189/22, за попередньою домовленістю адвоката з Клієнтом, година роботи адвоката оплачується у розмірі 600 грн. На опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні правовідносини витрачено 1 год.; на підготовку процесуальних документів по справі, а саме: підготовлена позовна заява, клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, додаткові письмові пояснення по справі витрачено 5 год.; на судове представництво витрачено 1 год., а всього 7 год.

Відповідно до акту здачі-приймання послуг від 31 січня 2023 року та товарного чеку 11 Г за надані адвокатські послуги згідно договору від 13.07.2022 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Мірошніченко А.В. 4200 грн.

Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4200 грн. є розумними та обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.137, 141, 259, 270, 381, 384, 389, 390 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення понесених витрат на оплату правничої допомоги задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 4200 ( чотири тисячі двісті) гривень понесених витрат на оплату правничої допомоги.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, у випадку подання апеляційної скарги додаткове рішення суду набирає чинності у день розгляду справи апеляційним судом. Додаткове рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду в порядку та у строки визначені ст. ст. 352-354 ЦПК України.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ