Справа № 2-444/12
Провадження №6/369/147/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В. за участю секретаря Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення у справі № 2-444/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про поділ майна, набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення у справі № 2-444/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про поділ майна, набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.07.2014, у справі № 2-444/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про поділ майна, набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя було, поруч з іншим, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину виконаних боргових зобов`язань перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» в сумі 429 539 грн.

Для виконання вказаного рішення суду, що набрало законної сили, 09.10.2014 Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання до 16.07.2015.

21.10.2014 ОСОБА_1 , як стягувачем за виконавчим документом, було подано вказаний виконавчий лист для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції головного управління юстиції у Київській області, що підтверджується відміткою на цьому виконавчому листі.

Наразі ОСОБА_1 стало відомо з листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби в Бучанському районі Київської області № 6324 від 15.03.2023, що згаданий виконавчий документ з невідомих причин взагалі не перебуває на примусовому виконанні.

Така ситуація, на думку заявника, вказує на те, що виконавчий лист, виданий 09.10.2014 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 2-444/12, за яким ОСОБА_1 є стягувачем, було втрачено.

Заявник вказував, що так як стягувач ОСОБА_1 звернувся до органу примусового виконання з виконавчим листом у належні строки та добросовісно розраховував на його виконання, проте він був втрачений за невідомих для стягувача причин і не з його вини, є всі підстави як для видачі стягувачу його дублікату, так і для поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явились, повідомлялись належним чином, представник заявника просила провести розгляд заяви у їхню відсутність, про що заявила відповідне клопотання.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.07.2014, у справі № 2-444/12 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про поділ майна, набутого під час шлюбу, та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя були задоволені частково.

За цим рішенням суду з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 1/2 частину виконаних боргових зобов`язань перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» в сумі 429 539 грн.

Для виконання вказаного рішення суду, що набрало законної сили, 09.10.2014 Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання до 16.07.2015, що підтверджується наданою суду його копією.

21.10.2014 ОСОБА_1 , як стягувачем за виконавчим документом, було подано вказаний виконавчий лист для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції головного управління юстиції у Київській області, що підтверджується відміткою на виконавчому листі від 09.10.2014.

Відповідно до листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби в Бучанському районі Київської області № 6324 від 15.03.2023 вбачається, що перевіркою відомостей АСВП встановлено, що на виконанні у Ірпінського відділу державної виконавчої служби в Бучанському районі Київської області Центральному міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) виконавчих проваджень примусового виконання виконавчого листа № 2-444/12 виданого 09.10.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину виконаних боргових зобов`язань перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» в сумі 429 539 грн., на примусовому виконанні не перебувало та станом на сьогоднішній день у Відділі не перебуває. Про зазначене також свідчить роздруківка інформації із сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи вищевказану норму, можна зробити висновок, що стягувач має право звертатись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа лише у межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

При цьому дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Отже, з системно-логічного аналізу вищевикладеного слідує, що видача дубліката виконавчого листа не є обов`язком суду. Під час вирішення такого питання суд має визначити стан виконання судового рішення, тобто встановити, чи воно вже виконано, або що строк для пред`явлення виконавчого листа не закінчився, крім того, суд має перевірити підстави, покладені в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа, зокрема, обставини, які підтверджують факти втрати виконавчого листа.

При розгляді заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд за матеріалами справи перевіряє підстави, покладені в її обґрунтування, зокрема, перевіряє обставини, які підтверджують факти втрати виконавчого листа, встановлює стан виконання, не погашений розмір стягнення за загубленим виконавчим листом і, чи не порушений строк для його примусового виконання.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У постанові від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 2-6471/06, від 03.02.2021 у справі № 643/20898/13-ц, від 20.05.2022 у справі № 1005/7133/2012 та від 19.07.2022 у справі № 750/13088/14.

Пунктом 31 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 зазначено, що «приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання».

Пунктами 44-47 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як стягувач, звернувся до органу примусового виконання з виконавчим листом у належні строки та добросовісно розраховував на його виконання, проте за невідомих обставин його було втрачено, внаслідок чого було також пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на вказане суд вважає, що вимоги заявника про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання підлягають задоволенню, оскільки рішення суду не виконано, а оригінал виконавчого листа втрачений не з вини стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 18, 258, 259, 260, 261, 431, 433, п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення у справі № 2-444/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про поділ майна, набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа, виданого 09.10.2014 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 2-444/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про поділ майна, набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини виконаних боргових зобов`язань перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» в сумі 429 539,00 грн.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа, виданого 09.10.2014 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 2-444/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про поділ майна, набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини виконаних боргових зобов`язань перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» в сумі 429 539,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена: 02.05.2023 року.

Суддя А.В. Янченко