Провадження №2-о/748/99/23
Єдиний унікальний № 748/4688/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Чернігів Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Олещенко В.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2023 року через систему електронний суд ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку ст.293 ЦПК України із заявою, в якій просить розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 травня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського Міськвиконкому м. Чернігів, про що в внизі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 625.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівського області від 16 листопада 2023 року заява залишена без руху, та заявниці запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки. Крім іншого роз`яснено заявниці, що у разі наявності спору щодо розірвання шлюбу, справа підлягає розгляду у порядку позовного, а не окремого провадження.

На виконання вимог ухвали судді заявницею 20 листопада 2023 року через систему "Електронний суд" було надано заяву, з якої вбачається, що від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох повнолітніх дітей. Чоловік заявниці ухиляється від подання спільної заяви до органів ДРАЦСу про розлучення, саме тому заявниця вимушена звернутися до суду з позовною заявою.За положеннями ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Частиною 2 ст.105 СК України унормовано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно правозастосовних орієнтирів викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 - розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачено: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. Відповідно до абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

У заяві на виконання ухвали судді про залишення заяви без руху заявниця зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 не бажає розривати з нею шлюб, про що також відчить і відсутність його заяви про розірвання шлюбу, поданої одночасно із заявницею, що є обов`язковою умовою розгляду справи у порядку окремого провадження, відтак у справі вбачається спір про право і заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, що є підставою для відмови у відкритті провадженні у справі.

Керуючись ст. 186, 260, 261, 293-294, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що про розірвання шлюбу вона має право подати позовну заяву до суду у порядку позовного провадження відповідно до ст.174-177 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.І. Олещенко