Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/5/23

Провадження № 2/439/108/23

09 лютого 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі; секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Заболотцівська сільська рада Золочівського району Львівської області,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідача: Заболотцівської сільської ради Львівської області, в яких просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1», житлова площа 67.6 м2, разом зі прибудовою «а2», сходами «а3», господарськими будівлями та побутовими спорудами, а саме: гараж «Б1», сарай «В1», вбиральня «Г1», сарай «Д1», літня кухня «Е1», ворота № 1, огорожа № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати: ОСОБА_2 . Після смерті останньої залишилось спадкове майно, зокрема об`єкт нерухомого майна: житловий будинок «А-1», житлова площа 67.6 м2, разом зі прибудовою «а2», сходами «а3», господарськими будівлями та побутовими спорудами, а саме: гараж «Б1», сарай «В1», вбиральня «Г1», сарай «Д1», літня кухня «Е1», ворота № 1, огорожа № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що за час свого життя спадкодавець: ОСОБА_2 спадковою масою розпорядилася, та заповіла на користь позивача: ОСОБА_1 усе своє майно.

Позивач наголошує, що 02 грудня 2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Причиною відмови у спадкуванні права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості слугувала відсутність будь-яких правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця: ОСОБА_2 на такий житловий будинок.

Позивач звертає увагу, що він бажає реалізувати власні спадкові права, тому з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, він вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

03 січня 2023 року - позовну заяву залишено без руху, наданою позивачеві десятиденний строк на усунення недоліків.

Від представника позивача: адвоката Черевко Наталії Олександрівни надійшло клопотання про долучення додатковий доказів до справи, а також заява на виконання ухвали Бродівського районного суду Львівської області про залишення позовної заяви без руху.

16 січня 2023 року - відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивач у підготовче засідання не з`явився. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні.

Відповідач участь свого представника під час підготовчого засідання не забезпечив. Від представника відповідача: сільського голови Дискант Марії Володимирівни надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити.

За правилами частини 3статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Нормативним приписом частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Спадкодавець: ОСОБА_2 заповіла усе своє майно на користь сина: ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом, який зареєстрований у реєстрі за № 83 від 13 грудня 1996 року та посвідчений секретарем Виконавчого комітету Ражнівської сільської Ради народних депутатів Бродівського району Львівської області; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02 лютого 1971 року (а.с. 8-9).

ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем проживав її син: ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою за № 899 від 16 грудня 2022 року (а.с. 11).

Спадкодавцю: ОСОБА_2 належало право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Такий об`єкт нерухомості побудований у 1966 році. Разом за житловим будинком закріплена земельна ділянка, площа 0.08 гектара, цільове призначення: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що підтверджується випискою зі погосподарської книги за № 898 від 16 грудня 2022 року, яка видана Виконавчим комітетом Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області (а.с. 10).

Житловий будинок, житлова площа 67.6 м2, разом зі прибудовою «а2», сходами «а3», господарськими будівлями та побутовими спорудами, а саме: гараж «Б1», сарай «В1», вбиральня «Г1», сарай «Д1», літня кухня «Е1», ворота № 1, огорожа № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу від 14 травня 2020 року; довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна за № 128 від 22 травня 2020 року; звітом про оцінку житлового будинку зі господарськими будівлями та спорудами від 12 грудня 2022 року (а.с. 12-21).

Спадкоємцю: ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі відсутністю будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця: ОСОБА_2 на такий об`єкт нерухомості, що підтверджується постановою про відмови у вчиненні нотаріальної дії за Вихідним № 361/02-31 від 02 грудня 2021 року (а.с. 36).

Мотиви суду.

За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами частини 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

-реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

-на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Вимогами частини 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічні норми дублюються у нормі статті 5 Цивільного кодексу України, де вказується, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відтак до 05 серпня 1992 року буд-який нормативний акт не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 05 серпня 1992 року за № 449 (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

У сільській місцевості у період чинності Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу» Української РСР. що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР від 31 січня 1966 року, реєстрація нерухомого майна не проводилася. Проте право власності може підтверджуватися витягом із погосподарської книги або довідкою відповідної сільської ради.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Імперативним приписом статті 524 Цивільного кодексу УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (стаття 525 Цивільного кодексу УРСР).

За правилами статті 526 Цивільного кодексу УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

За правилами статті 534 Цивільного кодексу УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (стаття 548 Цивільного кодексу УРСР та частина 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР).

Вирішуючи питання визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить зі того, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері: ОСОБА_2 , жодних інших спадкоємців немає. Спадкоємець: ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері: ОСОБА_2 , шляхом вступу в фактичне управляння спадковим майном.

Водночас житловий будинок, житлова площа 67.6 м2, разом зі прибудовою «а2», сходами «а3», господарськими будівлями та побутовими спорудами, а саме: гараж «Б1», сарай «В1», вбиральня «Г1», сарай «Д1», літня кухня «Е1», ворота № 1, огорожа № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; дійсно належав ОСОБА_2 , що було встановлено судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1», житлова площа 67.6 м2, разом зі прибудовою «а2», сходами «а3», господарськими будівлями та побутовими спорудами, а саме: гараж «Б1», сарай «В1», вбиральня «Г1», сарай «Д1», літня кухня «Е1», ворота № 1, огорожа № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Заболотцівська сільська рада Золочівського району Львівської області, , місцезнаходження: Львівська область, Золочівський район, село Заболотці, вулиця Шевченка, 12.

Суддя Б.М. Петейчук