Справа № 286/320/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Білоусенко І. В.

з секретарем Максимець О. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 3000,00 грн. Мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, 25.05.2010 шлюб було розірвано, від спільного проживання мають дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25 травня 2010 року у справі № 2-1077/10 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини, в розмірі 25% частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 04 березня 2010 року. Відповідач не регулярно сплачує аліменти, допускаючи заборгованість. Дочка навчається в Комунальному закладі Київської обласної ради «Ржищівський гуманітарний фаховий коледж», проживає в гуртожитку. За проживання в гуртожитку, за період з 05.09.2022 по 30.09.2023 необхідно сплатити 6000,00 грн. На даний час сплачено за проживання 4500,00 грн. У зв`язку з навчанням в коледжі дитина потребує додаткових витрат на проживання в гуртожитку. Донька перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати їх доньку та повністю забезпечити необхідні витрати на проживання дитини, оскільки її заробітна плата складає 10000,00 грн. на місяць, інших видів доходу вона не має. Понесені нею витрати складають: 4500,00 грн. за проживання дитини в гуртожитку. Крім того, ще необхідно заплатити 1500,00 грн. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на проживання дитини, що становить 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

05.05.2023 відповідач надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду від 25.05.2010 з розірвано шлюб, зареєстрований 02 вересня 2006 року виконавчим комітетом Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 2. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 04 березня 2010 року, що підтверджується копією рішення суду (справа №2-1077/10) (а.с.7).

З довідки виданої Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) убачається, що ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_2 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року за виконавчим листом № 2-1077/10 виданим 18.06.2010 Овруцьким районним судом Житомирської області(а.с.8).

Відповідно до договору на проживання в гуртожитку від 05.09.2022 оплата за проживання становить 6000,00грн. за рік. Оплата здійснюється по семестрам, пропорційно їх тривалості (а.с.10).

Згідно з квитанціями ОСОБА_2 за проживання в гуртожитку сплачено 4500,00грн. (а.с.11-12).

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 181 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разове, періодично або постійно.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Тому розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину на суму 3000,00грн., позивачкою вже понесені витрати за проживання дитини в гуртожитку в сумі 4500,00грн. Понесені позивачкою витрати є додатковими витратами на дитину у розумінні ст. 185 СК України, їх розмір підтверджений належними та допустимими доказами.

Розмір понесених позивачкою витрат на проживання дитини в гуртожитку відповідачем не спростований.

Суд вважає обґрунтованою суму для стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 3000,00грн. та не вважає такий розмір додаткових витрат надмірним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , понесені додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 3000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в дохід держави 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Білоусенко