Справа № 583/800/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого Плотникової Н.Б.
при секретарі Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом
ОСОБА_1
до ОСОБА_2
про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
24.10.2022 року позивач звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.03.2018 р. № 583/3390/17 з 06.09.2022 р.; стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, які сплачувати на користь ОСОБА_1 з 06.09.2022 р. до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 28.03.2018 р. з позивача на утримання сина ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь відповідача, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Починаючи з 06.09.2022 р. син ОСОБА_4 проживає разом з ним (позивачем) та перебуває на його повному утриманні. Відповідач проживає окремо, ніяким чином матеріально не допомагає сину. В зв`язку з цим позивач вважає, що у нього припинився обов`язок щомісячної сплати аліментів відповідачці, яка проживає окремо, а відповідачка має можливість та зобов`язана сплачувати аліменти на утримання сина, тому звернувся з даним позовом до суду.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Додатково зазначив, що дитина добровільно виявила бажання проживати разом з ним (позивачем). З 06.09.2022 р. син проживає разом з ним (позивачем) та перебуває на його утриманні, а відповідачка проживає окремо. Весь цей час аліменти, які стягуються з нього (позивача) на утримання сина, отримує відповідачка, хоча дитина проживає разом з ним (позивачем) та всі витрати, повязані з харчуванням, навчанням, придбанням одягу та всього необхідного для сина несе він (позивач). Відповідачка коштів на утримання сина не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, вона є ФОП, має у власності дві квартири в м. Охтирка та в м. Харків.
Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що протягом 11 років їх малолітній син знаходився на її утриманні. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2021 року визначено місце проживання їх сина разом з матір`ю, тому син має проживати разом з нею (відповідачкою). Однак з 06.09.2022 р. син примусово утримується позивачем за місцем проживання позивача. Вона ( ОСОБА_2 ) змушена була звернутися до суду з позовом про повернення дитини, який на даний час перебуває на розгляді в Шишацькому районному суді Полтавської області. Крім того, на даний час в Охтирському міськрайонному суді перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до неї ( ОСОБА_2 ) про зміну місця проживання дитини. Вважає, що до моменту вирішення питання про місце проживання дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів не можна вирішувати. Крім того, зазначила, що починаючи з 06.09.2022 р. вона позбавлена можливості утримувати дитину, бо навіть не може побачити дитину. Всі перераховані позивачем аліменти вона (відповідачка) знімає з картки і зберігає їх для дитини, вони будуть використані виключно на утримання дитини. Просить відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.07.2011 р. (а.с. 7).
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3390/17 від 28.03.2018 р., яке набрало законної сили 27.06.2018 р., змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.04.2017 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили, та аліменти сплачувати матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-10).
Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2017 по справі № 583/1310/17, провадження № 2/583/691/17, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , усунуто перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом систематичних зустрічей з дитиною: з 17 години суботи до 17 години неділі щотижня з ночівлею вдома у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; під час осінніх, зимових та весняних канікул перші 3 доби кожних канікул з проживанням вдома у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; під час літніх канікул з 01 по 10 червня, з 01 по 10 липня, з 01 по 10 серпня щороку з проживанням вдома у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .
У мотивувальній частині вказаного рішення суду від 31.08.2017 встановлено, що 05.02.2011 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 . Від спільного життя сторони мають сина ОСОБА_3 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 23.01.2017, яке набрало законної сили 07.03.2017 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 19.04.2017 року за № 74 ОСОБА_1 встановлено спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зустрічей з дитиною кожної суботи з 09 години до 17 години за місцем проживання батька, а також у інші дні тижня за попередньою домовленістю із матір`ю дитини під час проведення загальноміських заходів в центральній частині міста. Однак, ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні з їхнім сином.
Крім того, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.03.2018 по справі № 583/3089/17, провадження № 2/583/113/18, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 15.05.2018, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, про відібрання та передачу дитини.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2018 зобов`язано ОСОБА_2 передавати ОСОБА_1 неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 17 год. 00 хв. кожної суботи щотижня, о 09 год. 00 хв. кожного першого дня осінніх, зимових та весняних канікул щороку, 09 год. 00 хв. 01 червня щороку, о 09 год. 00 хв. 01 липня щороку, о 09 год. 00 хв. 01 серпня щороку, за місцем проживання, перебування, реєстрації неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомивши ОСОБА_1 кожного разу о 08 год. 30 хв. про місце знаходження сина, в разі перебування неповнолітнього сина не за місцем реєстрації, передавати ОСОБА_1 неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля під`їзду (воріт, хвіртки) будинку де перебуває син, на вулиці в одязі відповідно до пори року та погоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000, 00 грн.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3974/20 від 27.05.2021 р., яке набрало законної сили 30.06.2021 р., в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради про відібрання та передачу дитини було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено, визначено місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання якої зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 заявлені вимоги мотивував тим, що оскільки з 06.09.2022 року дитина проживає з ним і знаходиться на його утриманні, то це є обставиною, що впливає на припинення сплати ним аліментів на утримання сина та, відповідно, надає йому право вимагати стягнення аліментів на утримання сина з матері.
Однак, як вбачається з досліджених судом доказів, станом на момент подання позову (24.10.2022 року) судом було визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання якої зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3974/20 від 27.05.2021 р., яке набрало законної сили.
Крім того, встановлено, що 05.10.2022 р. ОСОБА_2 звернулася до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_4 про відібрання дитини і повернення її за місцем проживання матері (справа № 551/2149/22). На даний час справа не розглянута.
Встановлено також, що в провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області про зміну місця проживання дитини, в якому він просить змінити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке визначене рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2021 р. по справі № 583/3947/20 разом із матір`ю ОСОБА_2 , та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (справа № 583/802/22).
Таким чином, враховуючи наявність судового рішення, яким місце проживання дитини визначено з матір`ю, а спір за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну місця проживання дитини на момент постановлення даного рішення судом не вирішений, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення з нього аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з матері є передчасними та до задоволення не підлягають.
Керуючись ст. ст. 7, 141, 150, 180, 181, 179 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 263-265, 273 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 03.03.2023 р.
Суддя Охтирського
міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова