Справа № 163/29/23
Провадження № 2/163/76/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 березня 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Зазначена справа перебувала в провадженні Любомльського районного суду у головуючого судді Чишія С.С.

Ухвалою суду під головуванням судді Чишія С.С. від 24 лютого 2023 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 , постановлено відвести суддю Чишія С.С. від розгляду цієї справи; справу передати в канцелярію суду для автоматичного розподілу і визначення іншого судді для її розгляду.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2023 року матеріали зазначеної цивільної справі передано для розгляду судді Павлусю О.С.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 23 лютого 2023 року від позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , надійшла заява про відвід усьому складу Любомльського районного суду Волинської області. Заява мотивована тим, що відзив на позовну заяву підписаний представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Шереметою В.М., яка є дружиною судді Любомльського районного суду Шеремети С.А.

Оскільки суддя Шеремета С.А. перебуває в службових відносинах з усім колективом Любомльського районного суду, позивач ОСОБА_1 вважає, що увесь склад Любомльського районного суду не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу на підставі ст.36 ЦПК України.

Згідно із п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Вирішуючи заяву позивача ОСОБА_1 в частині, що стосується судді Павлуся О.С., належить виходити з наступного.

Відповідно до ст.ст.5, 6 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Тобто довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в двох випадках: 1) якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі; 2) коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У цій справі належить зазначити, що суддя Павлусь О.С. з учасниками справи не знайомий, у жодних відносинах (родинних чи товариських) із ними не перебуває та жодної заінтересованості, як особистої, так і опосередкованої, у справі не має.

Однак слід врахувати і те, що поведінка судді оцінюється з точки зору стороннього спостерігача.

У даному випадку для сторони позивача наведена у заяві обставина щодо здійснення представництва сторони відповідача адвокатом, яка є дружиною судді Любомльського районного суду, уже сама по собі може поставити під обґрунтований сумнів неупередженості та об`єктивності судового розгляду та ухвалення судового рішення.

У зв`язку із цим суд вважає, що в даному випадку мають місце обставини, визначені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Частиною 1 статті 41 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що відвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, тому з метою уникнення всякого роду можливих сумнівів, недопущення в подальшому невірного сприйняття рішення суду, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Павлусю О.С. слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст.ст.40, 41, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Відвести суддю Павлуся О.С. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Справу передати в канцелярію суду для автоматизованого розподілу і визначення іншого судді для її розгляду.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.С.Павлусь