У Х В А Л А

30.08.2023 Справа №607/6953/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

представника заявника (відповідача), адвоката Сивака Т. М.,

представника позивача, адвокатки Бачинської Н. О.,

розглянувши заяву адвоката Сивака Тараса Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 22 травня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики, згідно розписки від 15 жовтня 2018 року, в розмірі 10 000 (десять тисяч) дол. США та судовий збір в розмірі 2 698 (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп.

24 липня2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, у якій просив скасувати заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року у справі № 607/6953/19.

В обґрунтування заяви вказав, що зазначене заочне рішення суду було одержано ним 24 липня 2023 року на підставі поданої заяви, яка знаходиться в матеріалах справи. Інших доказів отримання раніше відповідачем чи його представником заочного рішення в матеріалах справи немає.

Із заочним рішенням від 22 травня 2019 року не погоджується та вважає його таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Про розгляд справи Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області відповідач не знав, оскільки не був належним чином повідомлений про що свідчить той факт, що адресовані йому поштові конверти із судовими повістками та рішенням суду були повернуті до суду з відмітками у довідках АТ «Укрпошта» за закінченням терміну зберігання.

У період розгляду даної справи та ухвалення заочного рішення відповідач фактично проживав у АДРЕСА_1 , а не по АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2018 року у справі № 607/2682/18 та постановою Відділу державної виконавчої служби.

Задовольняючи вимоги позивача, суд не з`ясував, чи дійсно між сторонами були правовідносини позики, а відповідач не міг заперечити вимоги позивача, оскільки не знав про розгляд справи судом.

Між позивачем та відповідачем ніколи не були правовідносини позики, а насправді були зовсім інші правовідносини.

З 19 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року відповідач працював у ФОП ОСОБА_3 водієм.

12 жовтня 2018 року о 09 год. 10 хв. в с. Ужинець Млинівського району відповідач, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», власником якого був ОСОБА_4 , із сторони м. Дубно в напрямку м. Луцьк на перехресті доріг смт Млинів м. Рівне м. Луцьк м. Дубно скоїв зіткнення із автомобілем «CITROEN JUMPER». Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Через три дні після даного ДТП, 15 жовтня 2018 року, без будьяких обґрунтувань суми, відповідних висновків та експертиз, інформації щодо відшкодувань збитків страховою компанією позивач змусив відповідача написати йому розписку про зобов`язання повернути 10 тисяч доларів США за пошкоджений в ДТП автомобіль.

Відповідач, перебуваючи з позивачем у трудових відносинах, під впливом важкої обставини ДТП та його наслідків, обману, морального тиску та страху щодо звільнення з роботи написав позивачу розписку.

У наданій позивачу розписці відповідач не зазначив, що позичає у ОСОБА_2 грошові кошти, оскільки жодних коштів ОСОБА_1 у позивача не отримував.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів та підтвердження факту передачі коштів відповідачу.

Таким чином, твердження позивача, що між ним та відповідачем було укладено договір позики не відповідає дійсності, адже ОСОБА_1 не отримував від ОСОБА_2 жодних коштів, а розписку, яка не містить відомостей про отримання коштів, під впливом важкої обставини ДТП та його наслідків, обману, морального тиску та страху щодо звільнення з роботи надав як гарантію відшкодування збитків за пошкоджений ним автомобіль.

Дані факти підтверджуються доказами, долученими до даної заяви, а саме: копіями з трудової книжки, протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та фото з місця ДТП. Також про дані факти можуть засвідчити свідки у разі задоволення, судом даної заяви про перегляд та скасування заочного рішення.

З огляду на викладене, судом при задоволенні позовної заяви, без участі відповідача, його заперечень та доказів, не було встановлено справжність правової природи укладеного між сторонами договору, що в подальшому привело до ухвалення оспорюваного рішення.

Ухвалою судді від 26 липня 2023 року прийнято заяву ОСОБА_5 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

17 серпня 2023 року представником позивача, адвокаткою Бачинською Н. О. подано суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. Зазначено, що в заяві про перегляд заочного рішення, відповідач вказує про те, що заочне рішення суду було одержане ним 24 липня 2023 року і він вправі подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Однак, дані обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 чудово знав про його боргові зобов`язання перед ОСОБА_2 , пов`язані саме із позикою грошових коштів у сумі 10 000 (десять тисяч доларів США), а також про судові процеси та ухвалене щодо нього судове рішення.

Зокрема, 19 липня 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Терезою Степанівною на підставі виконавчого листа у справі № 607/6953/19, виданого 15 липня 2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (вказана постанова була направлена для виконання та до відома ОСОБА_1 ).

В межах вказаного виконавчого провадження, 04 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 давав письмові пояснення з приводу заданих йому запитань щодо несплати боргу за невиконання судового рішення, з яких слідує, що відповідачу було відомо про винесене рішення, однак цитую «на разі судитись кошту нема».... тобто, вказуючи в заяві про перегляд заочного рішення про те, що йому не було відомо про ухвалене щодо нього рішення і просить суд поновити йому строки на перегляд заочного рішення, Відповідач фактично вводить що суд, що позивача в оману, при цьому свідомо вчиняючи дії, пов`язані із зловживанням наданими учасниками процесу правами.

Щодо хронології судових засідань, а також повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання по розгляду справи № 607/6953/19:

21 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 607/6953/19, якою призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08 квітня 2019 року на 10 год. 15 хв., яке проводилося в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, місцезнаходження: вулиця Котляревського, буд. 34, місто Тернопіль, під головуванням судді Герчаківської О. Я.

В подальшому суд направляв запит на ім`я начальника відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області І. А. Юзви щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі з метою встановлення реєстрації місця перебування та місця проживання ОСОБА_1 .

На засідання, яке відбулося 08 квітня 2019 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини відсутності не повідомив. Судове засідання було відкладено до 25 квітня 2019 року.

25 квітня 2019 року, згідно даних протоколу судового засідання, учасники справи не з`явилися в судове засідання, належним чином повідомлялись про час, дату та місце судового засідання. Судове засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 22 травня 2019 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

22 травня 2019 року у зв`язку вже із третьою неявкою відповідача по справі, судом було продовжено розгляд справи по суті та ухвалено заочне рішення, що відповідає норам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що на зареєстровану адресу проживання відповідача судом надсилались судові повістки на судові засідання, призначені на: 08 квітня 2019 року; 25 квітня 2019 року та 22 травня 2019 року, які повернулися до суду з причин «За закінченням терміну зберігання». При цьому, зауважимо, що перед подачею позовної заяви, 01 лютого 2019 року, ОСОБА_2 звертався до ОСОБА_1 з письмовою претензією щодо повернення грошових коштів, згідно розписки від 15 жовтня 2018 року. Претензія направлялася саме на адресу зареєстрованого місця проживання Відповідача а саме: АДРЕСА_2 . Дану претензію Відповідач отримав 04 лютого 2019 року, про що свідчить відмітка рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Тут, хотілося б наголосити суду на тому, що Відповідач знав, і був повідомлений про те, що позивач має намір звернутися з позовом в суд протягом 7ми днів з моменту отримання відповідачем претензії у випадку невиконання її законних вимог, і з моменту відкриття провадження у справі навмисно вчиняв усі дії, пов`язані із тим, щоб не отримувати судові повістки та рішення суду, підтвердженням чого якраз і являються пояснення ОСОБА_1 з приводу заданих йому запитань щодо несплати боргу за невиконання судового рішення (датовані ще 04 жовтня 2022 року). Більше того, на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області https://tem.te.court.gov.ua/sud1915/ в розділі «Громадянам» / «Список судових справ, призначених до розгляду» або «Стан розгляду справ» чітко відображається інформація по справі № 607/6953/19, де стороною є ОСОБА_1 , що давало останньому реальну можливість взяти участь у судових процесах та подати докази, які б мали істотне значення для вирішення справи.

Що стосується посилання відповідача на докази, які б мали мати істотне значення для правильного вирішення справи, що не були враховані судом при ухваленні вищевказаного заочного рішення, а саме на матеріали, які свідчать про трудові відносини між сторонами та ДТП за участі відповідача, то ОСОБА_1 дійсно перебував в трудових відносинах з позивачем, і після порушень ПДР з боку відповідача, що призвело до ДТП ці відносини були припиненими, однак вони не стосуються позикових зобов`язань, які виникли між сторонами. Відповідач не надає суду жодних доказів, які б свідчили про факт змушування його в написанні розписки, не вчиняв жодних дій, пов`язаних із її оспорюванням, не звертався із заявою у відповідні органи з приводу «змушування» його в написанні розписки, і т.п.

Більше того, зі змісту розписки, випливає, що ОСОБА_1 зобов`язується повернути ОСОБА_2 борг у розмірі 10 000 доларів США. При цьому, розписка про отримання в 6орг грошових кошів є документом, який підтверджує не тільки факт укладення договору позики та зміст його умов, але й факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, боргова розписка від 15 жовтня 2018 року є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань й відповідно свідчить про існування між сторонами саме укладеного договору позики та є доказом не лише факту укладеного договору, а й факту передачі грошової суми відповідачу.

Відповідач знав про існування розписки від 15 жовтня 2018 року, отримував претензію віл позивача про стягнення боргу в судовому порядку, мав реальну можливість брати участь у судових процесах по розгляду справи № 607/6953/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, і навіть більше того, був чудово обізнаний про існування заочного рішення щодо стягнення з нього боргу ще як мінімум 04 жовтня 2022 року, що давало йому можливість ознайомитися з матеріалами справи ще в жовтні 2022 року, а не в липні 2023 року. Дані дії свідчать ні про що інше, як зловживання процесуальними правами та порушення процедур і строків, передбачених процесуальним законодавством, що в свою чергу не може являтися підставою для перегляду заочного рішення.

З огляду на вказане, представник позивача просила суд заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Представник заявника (відповідача), адвокат Сивак Т. М у судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав, у ній наведених та просив задовольнити.

Представник позивача, адвокатка Бачинська Н. О. у судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечила.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід задовольнити.

Згідно вимог ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, скасування заочного рішення можливе у випадку встановлення судом двох вищевказаних обставин. Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджали явці в судове засідання. Дані обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами. Відповідач повинен також вказати докази, що можуть вплинути на зміст прийнятого заочного рішення, зокрема такі докази, які мають значення для справи, і можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного винесеному цілком або частково, або зміні рішення. Наявність підстав для перегляду рішення необхідна в їх сукупності. При відсутності хоча б однієї з них заочне рішення не підлягає перегляду.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 13 ЦПК України).

Представник заявника, адвокат Сивак Т. М. як на підставу скасування заочного рішення суду посилається на те, що про розгляд справи Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області відповідач не знав, оскільки не був належним чином повідомлений.

Так, судові повістки із ухвалою про відкриття провадження у справі та датою судового засідання: 08 квітня 2019 року о 10 год. 15 хв. та повідомленнями на 25 квітня 2019 року о 12 год. 00 хв. та 22 травня 2019 року о 09 год. 00 хв. повернулися на адресу суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Однак, повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи (постанова Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 947/15524/20 ).

Водночас, виклики відповідача у судові засідання здійснювалися також у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Однак, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання, то суд вважає, що неотримання ним судової повістки на пошті є достатньою підставою для того, щоб дійти до висновку, що ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Щодо наданих представником позивача, адвокаткою Бачинською Н. О., доказів на підтвердження обізнання відповідача про рішення суду, суд звертає увагу на наступне.

Супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 59604442 та список № 2421 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ «Укрпошта» свідчать про надсилання такої постанови ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , але не про отриманням її останнім.

Так, як вбачається із згаданого списку № 2421, номер відправлення, яке було надіслано ОСОБА_1 НОМЕР_1 , однак відстежити його рух на сайті АТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/ не вбачається можливим, оскільки на запит щодо такого відправлення сайт надає відповідь: Дані про відправлення за номером 411 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Письмові пояснення, які ОСОБА_1 надавав 04 жовтня 2022 року начальнику відділу ДВС у місті Тернополі дійсно містять повідомлення ОСОБА_1 про те, що платити він не буде, оскільки « ОСОБА_7 відсудив кошти без мого відома, на судах мене не було, повістки на суд я не отримував, на разі судитися кошту немає». При цьому, суду не надано доказів, що такі пояснення були надані у межах виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення суду № 607/6953/19.

Окрім цього, відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, стверджує, що між сторонами ніколи не були правовідносин позики, а насправді були зовсім інші правовідносини. Розписку він писав під впливом важкої обставини ДТП та його наслідків, обману, морального тиску та страху щодо звільнення з роботи.

З огляду на встановлене, суд дійшов переконання, що відповідач не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд вважає заяву адвоката Сивака Т. М., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заяви адвоката Сивака Т. М., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, судом встановлено наступне.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч.ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України).

Так, як вбачається із матеріалів справи, 29 травня 2019 року ОСОБА_1 було надіслано копію заочного рішення, однак конверт із таким повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

17 липня 2023 року представник ОСОБА_1 , адвокат Сивак Т. М. подав суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. На заяві наявна відмітка, що 17 липня 2023 року він ознайомився із матеріалами справи.

Отож, заяву про перегляд заочного рішення подано представником заявника 24 липня 2023 року, тобто в межах двадцятиденного строку з дня ознайомлення з матеріалами справи, відтак відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258261, 284, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заявуадвоката Сивака Тараса Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 20 вересня 2023 року об 12 год. 00 хв.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.