Справа № 697/2089/22
Провадження № 2/697/159/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем ОСОБА_2 мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем з 05 жовтня 2022 року і перебуває на її повному матеріальному утриманні.

На підставі виконавчого листа Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/2477/21 від 23.12.2021 з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи з 30.11.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

З 06 жовтня 2022 року донька ОСОБА_5 проживає разом з позивачем, але аліменти всеодно сплачує на користь відповідача, який в свою чергу відмовляється подати заяву до відділу виконавчої служби щодо припинення стягнення аліментів з позивача.

Відповідач з жовтня 2022 року не бере участі в утриманні неповнолітньої доньки, ухиляється від її матеріального забезпечення, отже, домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто.

В зв`язку з цим, позивач звернулася до суду та просить суд звільнити її від сплати аліментів за виконавчим листом Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/2477/21 від 23.12.2021, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відкликати з Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий лист Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/2477/21 від 23 грудня 2021 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 13.10.2009 (а.с.3).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2021 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї третини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2021 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8).

Син позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є повнолітнім.

Відповідно до довідки Голови квартального комітету № 10 вбачається, що ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею з 05.10.2022 проживає її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не зареєстрована за даною адресою (а.с.5).

На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист для пред`явлення його на виконання до Державної виконавчої служби.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , складеним Канівським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 01.01.2023 заборгованість позивача зі сплати аліментів за виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 складає 9734,49 грн. (а.с.37).

З урахуванням викладеного, даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно зі ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, однією із обставин, яка підлягає доказуванню в даному випадку є те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи із платником.

Оскільки, відповідно до наведених норм СК України, вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів, але обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України, має на меті скасування їх присудження.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому, обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Стягнення на даний час аліментів з позивача свідчить про порушення її майнових прав та інтересів, оскільки її дочка, як встановлено судом, з жовтня 2022 року проживає разом з нею. Відповідачем даний факт не спростований та не оспорювався.

Як слідує з приписів ст. 181 СК України, аліменти на утримання дитини стягуються на ім`я того з батьків, разом з яким проживає дитина.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого, за своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що неповнолітня донька проживає разом з матір`ю позивачем у справі та знаходиться на її утриманні, то змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів з 05 жовтня 2022 року за виконавчим листом №697/2477/21.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою недопущення необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і проживала у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з 05 жовтня 2022 року, що вбачається з письмових доказів по справі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги визнав, а тому з останнього на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, що складає 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2021 у справі № 697/2477/21, починаючи з 05 жовтня 2022 року.

Відкликати з Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист Канівського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 697/2477/21 виданий 23.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда