КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 753/4655/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3826/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

28 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Семенюк Т.А.

Суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», про визнання недійсним та скасування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку,-

В С ТА Н О В И В :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «Перший Український експертний центр» про визнання недійсним та скасування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Перший український експертний центр», про визнання недійсним та скасування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Не погоджуючись із ухвалою суду, 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, щосуд першої інстанції не врахував, що в будинку АДРЕСА_1 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не утворене.

Вважає, що даний спір між управителем багатоквартирного будинку та співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не утворено ОСББ, про визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, не є корпоративним та не належить до юрисдикції господарських судів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту його прав як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на його думку, діяльністю юридичної особи, цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 17 Закону України`Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Як передбачено ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Отже, господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

Так, у відповідності до п. 6, п. 13 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

За пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Як вбачається із матеріалів справи ТОВ «Перший український експертний центр» є обслуговуючою організацією будинку АДРЕСА_1 та здійснює його утримання, обслуговування та експлуатацію.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_2 ,а також є споживачем житлово-комунальних послуг за даною адресою.

Звертаючись до суду із позовом позивач зазначає, що рішення співвласників багатоквартирного будинку, яке оформлено протоколом зборів від 29 листопада 2018 року прийняте з порушенням Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Отже, предметом спору в цій справі є вимога про визнання недійсним та скасування протоколузагальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 від 29.11.2018 року.

В матеріалах справи відсутні дані про утворення об`єднання співвласників у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 їв.

Крім того, визначаючи підвідомчість вказаної справи судам загальної юрисдикції, позивач посилався наЗакон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який регулює особливі правові відносини щодо порядку участі співвласників в управлінні багатоквартирним будинком.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, яка стосується реєстрації юридичної особи ОСББ, як на найбільш наближену до даних правовідносин в частині процедури зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Колегія суддів вважає, що на дані правовідносини не розповсюджує свою дію Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», натомість дані відносини регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Суттєвою відмінністю між зборами співвласників багатоквартирного будинку і загальними зборами ОСББ є те, що ОСББ є юридичною особою, яку утворюють відповідно до закону власники квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Статтею 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а виник з цивільних правовідносин між ОСОБА_1 та фізичними особами співвласниками багатоквартирного будинку, які уповноважили від свого імені укласти правочин ОСОБА_2 , відповідач у справі не є суб`єктом господарювання в розумінні ч. 2 ст. 55 ГК України, а суб`єктний склад учасників даної справи відповідає положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України, то розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до постановлення ухвали з порушенням правил підсудності, що в силу ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року - скасувати, прийняти нову постанову.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», про визнання недійсним та скасування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 01 березня 2023 року.

Головуючий

Судді