Провадження № 2-о/537/31/2023
Справа № 537/599/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначає, що на даний час проживає у помешканні власницею якого вона є за адресою: АДРЕСА_1 . В продовж тривалого часу зазначена вище особа та її неповнолітня донька зазнає насильства зі сторони ОСОБА_2 , з яким заявниця перебувала у шлюбі, який було розірвано 21.05.2015. Як зазначає заявниця, поведінка її колишнього чоловіка негативно впливає як на її на здоров`я та працездатність так і на психічний стан здоров`я її доньки. ОСОБА_2 не контролює свої дії, проявляє агресивну поведінку по відношенню до них з донькою, постійно погрожує фізичною розправою.

З приводу неправомірних дій ОСОБА_2 заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів за наслідками яких лише в цьому році його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП та видано терміновий заборонний припис. Однак незважаючи на заходи вжиті поліцією ОСОБА_2 продовжує погрожувати та вчиняти неправомірні дії по відношенню до заявниці та її доньки.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 переконана, що вірогідність повторного вчинення насильства з боку ОСОБА_2 щодо неї є дуже високою, у зв`язку із чим вимушена звернутися до суду з відповідною заявою.

Просить заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 або в іншому місці де знаходиться ОСОБА_1 ; заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контатувати із нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковальчук О.В. заяву підтримують та просять задовольнити з підстав, викладених у заяві. У судовому засіданні заявниця пояснила, що ОСОБА_2 не контролює свої дії,постійно погрожує застосувати як до неї так і доньки фізичне насильство, зазначаючи проте що вб`є їх, після викликів поліції веде себе агресивно.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розглядую

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, пояснення неповнолітньої ОСОБА_3 , дослідивши долучені до заяви документи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який 21.05.2015 рішенням суду було розірвано.

24.03.2016 рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_2 було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається зі змісту зазначеного рішення суду, з липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини і саме з цього часу заявниця та ОСОБА_2 проживають окремо, останній у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 .

На даний час заявниця разом із неповнолітньою донькою мешкають за адресою АДРЕСА_1 , власником якого відповідно до свідоцтва права на спадщину є ОСОБА_1 .

Заявниця з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо фактів фізичного насилля та за її зверненнями ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП, останній раз 01.02.2023 по факту домашнього насильства відносно ОСОБА_1 за місцем проживання останньої.

Окрім того, працівниками поліції при складенні протоколів відносно ОСОБА_2 також було складено термінові заборонні приписи серії 298384 від 18.02.2023 та серії 172705 від 12.01.2023, огляд оригіналів яких було проведено судом під час розгляду заяви.

Як зазначає заявник, незважаючи на заходи вжиті поліцією ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки, а навпаки став ще агресивнішим, надалі погрожує фізичною розправою, приходить в будинок коли вона відсутня і вчиняє моральний тиск на їх неповнолітню доньку, при цьому постійно погрожуючи що вб`є їх.

Наведений заявницею факт агресивної поведінки ОСОБА_2 та вчинення останнім як фізичного так і морального насильства відносно заявниці та її доньки, також підтвердила в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 , зазначивши, що батько завжди знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, поводиться як по відношенню до неї так і до матері агресивно, після його поведінки їй навіть боязно залишатися вдома одною.

Розділом IVглави13 Цивільного процесуального кодексу Українивизначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених уКУпАПтаКК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству`визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4ст.26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи пояснення заявника у судовому засіданні, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, тому з метою захисту прав та інтересів останньої слід видати строком на щість місяців обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених п.п. 1,4,6 ч. 2ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При цьому, суд дійшов висновку про необхідність видачі обмежувального припису стосовно заінтересованої особи на строк 6 місяців, з огляду на його агресивну поведінку протягом тривалого періоду часу а саме з 2015 року та із врахуванням наданих заявницею та свідком показів щодо характеру висловлювань та дій останнього на їх адресу.

Оцінюючи ризики у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд також враховує право заявника у відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звернутись із заявою про продовження терміну обмежувального припису та скорочений строк розгляду такої заяви, що визначений ст. 350-5 ЦПК України.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 4, 6, 10, 18, 258-259, 263-265, 273, 350-1- 350-8 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , строком на 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме : заборонити перебувати в місці проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 або в іншому місці, де знаходиться ОСОБА_1 ; заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контатувати із нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 3506 ЦПК України)

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.О. Зоріна

Повний текст судового рішення виготовлено 27.02.2023.