Справа № 161/5226/23
Провадження № 2/161/2034/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 липня 1999 року. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Ведення спільного господарства між ними припинено з 2018 року. В даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам кожного з них. На підставі наведеного просить розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини з матір`ю та залишити за нею судові витрати у справі.

Представником позивача та позивачем на адресу суду подано заяви про розгляд справи без їх участі, в яких останні підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити.

Відповідач у письмовій заяві позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, розгляд справи просить здійснювати без його участі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 липня 1999 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 577 (а.с. 7). Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6, зворот).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Як встановлено судом, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, а також беручи до уваги заперечення позивача щодо збереження сім`ї, визнання позову відповідачем та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У частині першій статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як слідує з матеріалів позову, сторони досягли згоди стосовно місця проживання їх спільної дитини. Донька фактично проживає з матір`ю, спору між сторонами не існує.

У зв`язку з вищевикладеним, відсутні підстави для вирішення цього питання судом, оскільки між сторонами відсутній спір стосовно цього.

Крім того, за ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У даному випадку, факт порушення, заперечення чи оспорювання права позивача на проживання з нею малолітньої дитини, відсутній.

Крім того, позивач, всупереч ч.4 ст.19 СК України, не клопотала про залучення судом до участі у справі органу опіки та піклування, з наданням відповідного висновку щодо визначення місця проживання дитини.

За обставинами розглядуваної справи, враховуючи позицію сторін, які в досудовому порядку досягли згоди стосовно місця проживання дитини, відсутність будь-яких об`єктивних причин, як то необхідність оформлення соціальних пільг, субсидій тощо, а також зважаючи на те, що жодна особа не порушує, заперечує чи оспорює права позивача, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, як передчасної.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 141, 265, 268 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луцьку Волинської області, та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі буяни Луцького району Волинської області, зареєстрований 30 липня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 577 - розірвати.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення складено 02 травня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк