Справа № 591/6842/22
Провадження № 2/591/2563/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2023 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Шелєхової Г.В.
за участю секретаря судового засідання Сухонос Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/6842/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 4 листопада 2021 року.
Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 140 000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути поетапно по 20 000,00 грн. Останній платіж до 30 травня 2022 року. Незважаючи на неодноразові звернення, кошти повернуті не були.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 грудня 2022 року у в даній справі відкрите провадження та справа призначена до судового засідання на 18 січня 2023 року.
Протокольною ухвалою головуючого від 18 січня 2023 року відкладено розгляд справи до 9 лютого 2023 року, у зв`язку з відсутністю доказів про сповіщення відповідача.
Протокольною ухвалою головуючого від 9 лютого 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні до 21 лютого 2023 року надано час позивачу для долучення розрахунків.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 4 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 140 000,00 грн., які остання зобов`язувалася повернути поетапно по 20 000,00 грн: перший платіж - не пізніше 30.11.2021 року, другий не пізніше 30.12.2021 року, третій не пізніше 30.01.2022 року, четвертий не пізніше 28 лютого 2022 року, п`ятий не пізніше 30.03.2022 року, шостий не пізніше 30.04.2022 року, сьомий не пізніше 30.05.2022 року , що підтверджується розпискою (а.с.2).
Свідок ОСОБА_3 підтвердила факт складання розписки в її присутності та підтвердженням відповідача існування боргу перед позивачем.
Відповідачем сума позики у встановлений термін (та на час розгляду справи - також) в повному обсязі не повернута.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до частин першої і третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами.
За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона -позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона -позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та Постанові Верховного Суду від 2 вересня 2020 року у справі №483/1953/16.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку розмір 3% річних становить 3406,03 грн., інфляційне збільшення - 21 122,17 грн.
Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню загальна сума заборгованості з врахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в сумі 164528,20 грн.
Таким чином, ціна позову становить 164528,20 грн., при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1400,00 грн. (1% від ціни позову), виходячи з ціни позову 140 000,00 грн. (без врахування 3% річних та інфляційного збільшення).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1400 грн. 00 коп., сплачений при подачі позову, та на користь держави 245 грн. 28 коп. (1645,28 грн.- 1400,00 грн.).
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 164 528 грн. 20 коп. та 1400 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 245 грн. 28 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлене 21 лютого 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Г.В.Шелєхова