Справа № 128/3213/22
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 09.01.2023 року у справі № 128/3213/22 за заявою ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,-

УСТАНОВИВ:

12.05.2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу № 128/3213/22, виданого 09.01.2023 року Вінницьким районним судом Вінницької області заявою ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ та за яким стягнуто заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 4 406,74 гривень та судового збору в сумі 248,10 гривень. Також просить стягнути з ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» витрати по оплаті нею судового збору в сумі 134,20 гривень.

Заявник вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що не погоджується з умовами ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» щодо зобов`язання його сплачувати за спожитий газ в період дії воєнного стану. Одночасно вказує на те, що не визнає вказаний заявником борг, оскільки не користується газом, а також зазначає, що на разі відсутні докази між ним та заявником цивільно-правових відносин. Судовий наказ отримав 10.05.2023 року.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, з заявою про скасування судового наказу та додатками до неї, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Зазначені боржником обставини викликають сумнів щодо достовірності викладених заявником обставин, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, за наявності заперечень боржника та доданих до нього доказів, на підставі яких суд приходить до сумніву щодо порушеного права стягувача оскільки такі твердження не узгоджуються з доказами, що надані суду представником стягувача.

Враховуючи наявність спору, суд вважає за можливе скасувати судовий наказ, оскільки в такому разі буде відсутній принцип змагальності сторін.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи та заяви вбачається, що боржник не визнає наявність боргу перед стягувачем, отже існує спір про право, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України суд роз`яснює заявнику його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ОСОБА_1 звернувся в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Указаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

В силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

При цьому суддя наголошує, що ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відшкодування витрат по сплаті судового збору ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат зі сплати судового збору можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Керуючись ст.ст. 121, 126,127,129,164, 170, 171 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - про скасування судового наказу задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ від 09 січня 2023 року, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області у справі за заявою ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана суддею 16.05.2023 року.

Суддя І.А. Ганкіна