Справа № 305/2384/22
Провадження по справі № 2/305/112/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк" про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Акціонерного товариства "Універсал Банк" про захист прав споживачів.

Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та АТ "Універсал Банк" було укладено Кредитний договір № б/н (далі Договір) про відкриття їй, ОСОБА_1 кредитної лінії та надання кредиту в АТ "Універсал Банк", відповідно до якого їй було надано кредит. Сума встановленої кредитної лінії складає 10000 гривень. Сума заборгованості за наданими банком даними, станом на 15.11.2022 складає 93590,44 гривень. На даний час, обов`язки за Договором вона виконує. Однак за Договором згідно з графіком щомісячних платежів до сум, що підлягають сплаті, включається списання процентів. Нарахування процентів вважає незаконним. Вважає за необхідне надати власний розрахунок списань, які було здійснено банком в рахунок погашення відсотків. Згідно наданій банком виписці руху коштів по картці в період з 01.10.2017 по 12.11.2022 загальна сума списаних коштів становить 36471,03 гривень. Вказані списання здійснюються банком автоматично. Вважає що Договір є таким, що порушує її права, як споживача, та підлягає визнанню недійсним в частині нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості, з наступних підстав. Зокрема, АТ "Універсал Банк" не повідомлено її письмово щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що їй, як позичальнику бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і вона була введена в оману при отриманні кредитних послуг. Крім того, відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав їй відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. На підставі наведеного просила здійснити зарахування коштів, сплачених як списання процентів в рахунок погашення суми тіла кредиту. Зобов`язати банк зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту, виключивши списання процентів.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_2 від 07.12.2022 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.01.2023. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

03 січня 2023 року (реєстрація канцелярією суду) представник відповідача, Акціонерного товариства "Універсал Банк", адвокат Титаренко В.М. надіслав до суду відзив на позов.

У відзиві представник відповідача категорично заперечує у повному обсязі проти заявлених позовних вимог. Позовні вимоги вважає необгрунтованими, оскільки позивач намагається ввести суд в оману щодо надуманих підстав позову, а сам позов пред`явлений з метою ухилення взятих на себе зобов`язань. Так, на сайті за посиланням https://www.monobank.ua/, розміщений відповідний алгоритм дій, які первинно повинен вчинити бажаючий для одержання картки Monobank/Universal Bank. Також, розміщена повна інформація щодо умов і правил за кожним видом послуг, тарифи обслуговування, тощо. Така інформація є у публічному доступі. 24.11.2017 ОСОБА_1 звернулася за оформленням платіжної картки monobank. Банк також підтверджує, що ОСОБА_1 спочатку зробила заявку на отримання платіжної картки. Після проходження відповідної процедури перевірки документів заявка була погоджена. Так, від початку потенційним клієнтом надається номер мобільного телефону. Всі подальші дії, здійснюються у вже завантаженому мобільному додатку особою, яка звернулася за оформленням платіжної картки. У даному випадку позивачем - ОСОБА_1 . Відповідно до п.1 Анкети-Заяви до Договору про надання банківських послуг, підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг. Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та тримала їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. ОСОБА_1 на дату підписання 28.10.2020 Анкети-заяви вже отримала у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і була з такими документами ознайомлена, мала такі примірники. Не здійснивши дій у мобільному додатку щодо ознайомлення із документами (отриманими примірниками) вона не могла технічно натиснути кнопку «Далі» і перейти до наступної дії (опції у мобільному додатку). Також, у п.6 Анкети-Заяви, ОСОБА_1 , як клієнт засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем на відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з Договором. Відповідно до п.п.6.1., 6.2. п.6 «Основні положення» Розділу І «Загальні умови» Умов і правил Банк та Клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися Сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у мобільному додатку. Електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Після вивчення змісту Умов і Правил тощо та натискання кнопки «Далі», наступним кроком є заклик до дії «фотографування паспорту та ІПН». Після чого, особа фотографує паспорт та ІПН у мобільному додатку. Наступним є заклик до дії «Виберіть доставлення картки працівником банку або виберіть її в найближчій точці видачі. Це безкоштовно» (роздруківки із сайту щодо вказаного алгоритму дій додаються разом із порядком дій в додатку). Таким чином, ОСОБА_1 пройшла відповідну перевірку поданих документів, завантажила мобільний додаток «monobank» та пройшла процедуру ознайомлення із умовами у повному обсязі. Сам позивач за змістом позову наголошує, що вона та АТ «Універсал Банк» уклали договір, позивач отримала платіжну картку та користувався коштами в межах кредитного ліміту та взагалі банківськими послугами в межах договору. Банк також підтверджує ці обставини. Таким чином, факт отримання платіжної картки позивачем і користування нею грошовими коштами в межах кредитного ліміту для власних потреб не потребує доказуванню в силу приписів ч.1 ст.82 ЦПК України. Окремо звертає увагу на п.3 Анкети-заяви, згідно якого ОСОБА_1 просила встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць. Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Отже, 28.10.220 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , шляхом підписання останньою Анкети-заяви було укладено Договір про надання банківських послуг. Як вбачається вже зі змісту такої Анкети-заяви в ній містяться дані юридичної особи - АТ «Універсал Банк» та підписанта з боку Банку, а також дані клієнта - ОСОБА_1 . Тобто, як до так і на момент укладення договору позивач мала інформацію, що вона укладає Договір із відповідачем, що це продукт (послуга) саме відповідача. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Відповідно до п.п. 2.4. п.2 «Основні положення» Розділу І «Загальні умови» Умов і правил, своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Відповідно до п.п.2.12. п.2 Основні положення Розділу І «Загальні умови» Умов і правил, клієнт, уклавши Договір, шляхом підписання Анкети-заяви, підтверджує, що Клієнт до укладення ним Договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від Банку і погоджується з ними. Отже, 28.10.2020, позивач власноруч підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, отримала повну інформацію щодо банківських послуг та примірники Договору. Сторони у цій справі досягли згоди по всім умовам, погодили їх та підтвердили своє волевиявлення підписами: як фізично на анкеті-заяві, так і у мобільному додатку через використання позивачем електронного підпису. З 28.10.2020, позивач як клієнт Банку, користувався банківськими продуктами у межах продукту «monobank», що сам підтверджує за змістом позову. Договір є укладеним та виконувався обома сторонами. Отже, всі дії після 28.10.2020 свідчать про факт виконання Договору про надання банківських послуг. Пунктом 5.9 Розділу ІІ Загальних умов випуску та обслуговування Платіжних карток Умов і правил сторонами погоджено, що на суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за Кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця. Отже, сторони при укладенні договору визначили та погодили саме такий порядок надання та обслуговування кредиту як вказано вище. Нарахування процентів у випадку із позивачем - клієнтом ОСОБА_1 здійснено відповідно до умов укладеного Договору. За обставинами справи Банк не допускав істотного порушення Договору, а позивач не доводить суду належними та достатніми доказами, що таке істотне порушення відбулося. На переконання банку наразі не вбачається правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Позовна заява подана з метою ухилитися від своїх зобов`язань. Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.01.2023 закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. 09.12.2022 надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі за наявними матеріалами.

Представник відповідача, Акціонерного товариства "Універсал Банк", в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом надіслання судової повістки на електронну адресу. Причину неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги відзив на позов, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 жовтня 2020 року, АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , підписали Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій позивач просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. Вказана обставина визнається сторонами.

Відповідно до п.1 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, підтвердила його укладання і зобов`язалась виконувати його умови.

Згідно п.3 Анкети-заяви підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

У п.6 Анкети-Заяви, ОСОБА_1 , як клієнт засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем на відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з Договором.

Судом встановлено, що сторони у цій справі досягли згоди по всім умовам, погодили їх та підтвердили своє волевиявлення підписами: як фізично на анкеті-заяві, так і у мобільному додатку через використання позивачем електронного підпису.

Статтею 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Розглянувши наведені вище умови договору від 28.10.2020, укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Універсал Банк", суд дійшов висновку, що між сторонами склались кредитні правовідносини, внаслідок яких виникли взаємні права та обов`язки. Так, зокрема, обов`язки відповідача виразились у надані позивачу кредиту без конкретної споживчої мети, на умовах строковості, зворотності та платності, а обов`язки позивача - повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Позивач у позовній заяві посилається на недійсність умов договору в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами з підстав його невідповідності Закону України «Про захист прав споживачів» та вчинення правочину під впливом обману.

Статтею 3 ЦК України передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, ін. актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Вимоги до письмової форми правочину встановлені статтею 207 ЦК України, за змістом якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Щодо посилань позивача на порушення АТ "Універсал банк" при укладенні оспорюваного правочину вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині ненадання ОСОБА_1 відомостей, які потрібні при укладенні кредитного договору та не зазначення їх в його змісті, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач, передбачено, що перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач, встановлено, що Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Також, позивач посилається на норми ч.ч. 1, 2, 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», за змістом яких нечесна підприємницька практика забороняється. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

З огляду на вище викладені норми чинного законодавства України, позивач вказує, що АТ "Універсал банк" ввело в оману Позичальника ( ОСОБА_1 ) щодо істотних умов укладеного договору, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом, неправомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання, а також щодо принципу рівності сторін.

Правові наслідки вчинення правочину під впливом обману визначені статтею 230 ЦК України, за змістом якої, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Таким чином, правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. При цьому, саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено наявність умислу в діях відповідача при укладенні оскаржуваного договору на ведення позивача в оману щодо обставин та умов спірного правочину.

Крім того, доводи позивача про ненадання їй при укладенні договору всіх необхідних відомостей та інформації щодо умов оспорюваного договору, спростовуються умовами Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 28.10.2020, що була підписана позивачем, Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, які є невід`ємними частинами вказаного договор.

Так, згідно згідно п.3 Анкети-заяви ОСОБА_1 просила встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць.

Отже, наведені вище умови договору свідчать, що укладений між сторонами договір від 28.10.2020 містить чіткі та зрозумілі умови, наявна в договорі інформація викладена однозначно та достатньо для здійснення свідомого вибору. Доказів на підтвердження здійснення АТ "Універсал Банк" оспорюваного правочину з використанням нечесної підприємницької практики матеріали цієї справи не містять.

Також, суд відхиляє, як безпідставні, посилання позивача на несправедливі умови оскаржуваного договору щодо неправомірно великої відсоткової ставки.

Судом при розгляді справи враховано, що нормами ст.204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору від 28.10.2020 наведеним вище вимогам законодавства України та про несправедливість його умов.

Крім того, суд виходить з того, що доводи позивача про введення його в оману при укладенні договору та про нечесну підприємницьку практику АТ "Універсал Банк" ґрунтуються виключно на його твердженнях і спростовуються самим змістом оспорюваного правочину.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для визнання недійсними умов договору в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215, 230 ЦК України та ст.ст. 11, 13, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду в порядку ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» булаа звільнена від сплати судового збору, узв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по вказаній справі за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк" про захист прав споживачів - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач, Акціонерне товариство "Універсал банк», юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк