ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1338/23 Справа № 208/5826/17 Суддя у 1-й інстанції - Похвалітої С.М. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області
Єдиний унікальний номер 208/5826/17

Номер провадження 22-ц/803/1338/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року головуючого судді Похвалітої С.М. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поворот виконання рішення у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі-АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заяву мотивовано тим, що 29 січня 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 453,15 грн та судові витрати в сумі 1 600 грн.

В ході виконання рішення суду по ВП № 61209259 з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто частково кошти в сумі 2 623,36 грн, виконавчий збір 262,34 грн, витрати 180 грн, а всього - 3065,70 грн.

01 грудня 2020 року головним державним виконавцем Заводського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петровим О.В. ухвалено постанова про закінчення виконавчого провадження, за вказаним виконавчим провадженням нею сплачено 3065,70 грн.

16 квітня 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволені в розмірі 3 302,14 грн.

07 вересня 2021 року постановою державного виконавця Заводського ВДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66723101 за виконавчим листом № 208/5826/17 від 16 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 3302,14 грн.

27 квітня 2021 року постановою державного Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження № 66723101 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Про те, що вона має можливість повернути надмірно сплачені кошти, дізналась від державного виконавця 18 травня 2022 року коли отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 27 квітня 2022 року.

З урахуванням викладеного просила поновити строк на подання заяви про поворот виконання судового, стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь в порядку повороту виконання рішення у цивільній справі № 208/5826/17 від 29 січня 2019 року грошові кошти в сумі 3065,70 грн.

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено частково.
В порядку повороту виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 208/5826/17, стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 623, 36 грн. В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», від імені та в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Н.В., просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права, оскільки строк подання заяви про поворот виконання рішення сплив 16 квітня 2022 року, ОСОБА_1 звернулася із заявою 18 травня 2022 року, тобто з пропуском строку.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання апеляційного суду представник АТ КБ «ПриватБанк» не зявився, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с.74). Від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про задоволення апеляційної скарги та про можливість розгляду справи за відсутністю представника (а.с.75). ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи,шляхом оголошення на сайті Судової влади України Дніпровського апеляційного суду та шляхом отримання смс-повідомлення (а.с.72-73,76) .

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що 29 січня 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 квітня 2011 року, станом на 31 серпня 2017 року, яка складається із: 1425, 72 грн - заборгованість за кредитом; 12327,43 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700 грн - заборгованість за пенею та комісією, а всього 16 453,15 грн; судові витрати в сумі 1600 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В ході виконання рішення суду по ВП № 61209259 з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» були стягнуті частково кошти в сумі 2623,36 грн, виконавчий збір - 262,34 грн, витрати 180 грн, всього 3065,70 грн.

10 листопада 2020 року заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- скасоване, справа призначена до судового розгляду.

01 грудня 2020 року головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петровим О.В. ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження №61209259, за виконавчим провадженням стягнуто 3065,70 грн, про що свідчить лист державного виконавця від 20 травня 2021 року.

16 квітня 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»: 1425,72 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1201,24 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 675,18 грн - витрати по сплаті судового збору. Усього: 3302,14 грн.

07 вересня 2021 року постановою державного Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66723101 за виконавчим листом № 208/5826/17 від 16 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 3302,14 грн.

27 квітня 2021 року постановою державного Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження №66723101 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву про поворот виконання рішення, виходив з того,що оскільки заочне рішення суду першої інстанції від 29 січня 2019 року,на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 61209259 та в ході якого з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто та перераховано грошові кошти у сумі 2623,36 грн, було скасовано 10 листопада 2020 року та рішенням суду від 16 квітня 2021 року позовні вимоги АТ КБ « ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено частково,наявні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання вказаного заочного рішення. Разом з тим, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 в частині стягнення на її користь з АТ КБ «ПриватБанк» виконавчого збору в загальному розмірі 442,34 грн задоволенню не підлягає, оскільки питання повернення боржнику стягнутих з неї під час виконавчого провадження № 61209259 коштів виконавчого провадження у виді виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.444 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Поворот виконання це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Відповідно до частини другої статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення є цивільною процесуальною гарантією захисту майнових прав відповідача, яка полягає у поверненні позивачем (стягувачем) відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц) .

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частина шоста статті 444 ЦПК України).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції, керуючись положеннями статті 444 ЦПК України, обгрунтовано виходив з того, що за наявності рішення суду, яким скасовано заочне рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ « ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково , у суду є всі правові підстави для задоволення заяви про поворот виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області .

Висновок суду першої інстанції є правильним, апеляційний суд з ним погоджується.
З досліджених матеріалів справи вбачається,що заявником наведено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення із відповідною заявою,тому доводи апеляційної скарги відхиляються судом апеляційної інстанції.
Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.
Суд першої інстанції дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, не встановлено.
Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Приведені в апеляційній скарзі доводи є такими,що неспростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апеллянтом норм права.
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 20 березня 2023 року .

Судді: