Справа № 214/2447/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретаріПетренко К.І.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 23.11.2007 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управляння юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №851.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 23.11.2007 року Дзержинском відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів № 851. Її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». Від спільного проживання дітей не мають. Між нею та відповідачем спочатку були добрі стосунки, але різні погляди на сімейні відносини, виконання обов`язків у сімейному побуті призвели до сварок, конфліктів, і, поступово, до розчарування. З 2019 року відносини між ними погіршились, взаєморозуміння було втрачено, все частіше виникала розмова про розірвання шлюбу. Наприкінці 2020 року подружні стосунки припинено. Вони мешкають окремо один від одного. Вважає, що подальше збереження шлюбу між нею та ОСОБА_2 недоцільне, так як ними втрачені почуття, вони стали чужими один одному, й це суперечило б інтересам кожного з них. Їхня сім`я припинила своє існування, її відновлення являється недоцільним. У відповідності до ч. 1 ст. 60 цього Закону: «Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином». У зв`язку з тим, що вона та відповідач мешкали разом саме в Україні, та обидва зареєстровані і продовжують мешкати в ній після розпаду сімейних відносин, припинення їхнього шлюбу має визначатись правом України. Згідно ч. 1 ст. 106 СК України «Подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу». Однак відповідач, не погоджується оформити розірвання шлюбу у добровільному порядку, тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою відповідно до п. 3 ст. 105 СК України, яким передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище без змін.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.5).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про шлюб (а.с. 5), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України вважає досліджений у судовому засіданні письмовий доказ, який визнаний належним, допустимим, так як цей доказ одержаний без порушення порядку, встановленого законом.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

23.11.2007 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №851, що вбачається зі свідоцтва (а.с.5).

Від шлюбу спільних дітей сторони не мають.

В судовому засіданні встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини між сторонами погіршилися з 2019 року, сторони проживають окремо. За наданий судом сторонам строк для примирення, сторони не примирились.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання даного шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, суд враховую, що за наданий судом сторонам строк для примирення, сторони не примирились.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.3, 110-115 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.11.2007 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 851- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2023 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов