Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1439/2023 Справа № 641/1172/23
У Х В А Л А

13 березня 2023 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Музиченко В.О., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Регіонпродукт» про стягнення середньої заробітної плати та компенсації при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд: зобов`язати ТОВ «Регіонпродукт» нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року в сумі 261218,95 грн., стягнути з ТОВ «Регіонпродукт» на користь ОСОБА_1 недоплату компенсації за звільнення на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП в сумі 22655,00 грн.

Разом з тим, під час вивчення цієї позовної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, посилаючись на положення п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вважає, що є звільненим від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви у повному обсязі.

Проте, доводи позивача з даного приводу є помилковими.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В інших справах, спір у яких виник з трудових правовідносин, позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Позивачем у даній справі заявлено вимоги про стягнення середнього заробітку та компенсації за звільнення, які не входять до переліку позовних вимог, визначених Законом України «Про судовий збір»», при пред`явленні яких судовий збір не сплачується.

Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, позивач зобов`язан сплатити судовий збір при зверненні до суду із вимогами про стягнення середнього заробітку та компенсації за звільнення, які є майновими вимогами.

Згідно із п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову визначена позивачем у розмірі 283873,95 грн., таким чином 1 відсоток від ціни позову становить 2838,74 грн.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру та надати до суду оригінал підтвердження сплати судового збору у розмірі 2838,74 грн.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Регіонпродукт» про стягнення середньої заробітної плати та компенсації при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який починається з дня вручення йому копії цієї ухвали.

В разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя -В. О. Музиченко