Справа № 584/730/23
Провадження № 2/584/275/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30.08.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Данік Я.І.,

за участі: секретаря - Худайкулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Суворове Путивльського району Сумської області померла - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 1,1079 га, кадастровий номер :14:000:0013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що наявні розбіжності в місцезнаходженні земельної ділянки у правовстановлюючому документі та витязі з Державного земельного кадастру, позивач просить визнати за нею право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, а судові витрати покласти на них.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.19).

Представник відповідача надала суду письмову заяву про визнання позову, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.23).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Підтверджується матеріалами справи те, що відповідно до заповіту, посвідченого Чорнобривкинською сільською радою Путивльського району Сумської області 10 травня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №9 ОСОБА_2 все своє майно заповідала ОСОБА_1 , позивачу у справі (а.с.8,12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Суворове Путивльського району Сумської області померла ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно з довідкою Чорнобривкинського старостинського округу Путивльської міської ради Сумської області №68 від 3 серпня 2021 року ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 .

Заповіт від імені ОСОБА_2 , посвідчений Чорнобривкинською сільською радою 10 травня 2012 року за №9, не змінювався і не скасовувався (а.с.7).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 листопада 2021 року відбулась реєстрація спадкової справи №101/2021 після смерті ОСОБА_2 (а.с.13).

ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримала відповідне свідоцтво на її частину (а.с.14,15).

Згідно з копією Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №744128 від 16 вересня 2002 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,108 га га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.9).

Однак, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 4 травня 2023 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта серії Р3 №744128 від 16 вересня 2002 рокує власником земельної ділянки «сіножаті» площею 1,1079 га, кадастровий номер :14:000:0013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.10-12).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №34/02-31 від 5 травня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку у зв`язку з наявністю розбіжностей у місцезнаходженні земельної ділянки у правовстановлюючих документах (а.с.16).

Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Оскільки право власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, але позивач у зв`язку з наявністю розбіжностей у місцезнаходженні земельної ділянки у правовстановлюючих документах, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.1268 ЦК України, ст.142, ч.4 ст.206, ст.ст.259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку «сіножаті» площею 1,1079 га, кадастровий номер :14:000:0013, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №744128 від 16 вересня 2002 року, в порядку спадкування за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , посвідченого Чорнобривкинською сільською радою Путивльського району Сумської області 10 травня 2012 року за №9.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.І.Данік