Справа № 466/6326/22
Провадження № 2/466/519/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа 466/6326/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

24.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 43261,50 гривень та моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період часу з червня 2016 року по січень 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. За час шлюбу набуто у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в якій зроблено ремонт і облаштовано меблями. Кожному з нас належить по 1/2 частці квартири. У квартирі зареєстрована лише позивач, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . З 2019 року ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі та її не утримує. З серпня 2022 року ОСОБА_2 постійно чинить психологічний тиск з приводу спільного їхнього майна, окрім цього, ним двічі пошкоджено замки до вхідних дверей. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_1 змушена повернутися з-за кордону, де вона на момент війни в Україні, перебуває та працює. Оскільки добровільно відповідач не хоче відшкодовувати завдані матеріальні збитки та моральну шкоду, змушена звернутися до суду за захистом порушеного права.

19.10.2022 представник відповідача адвокат Качор С.Б., який діє на підставі ордеру серії ВС №1165685 від 17.10.2022 /арк.спр.41/ подав письмовий відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що він є співвласником квартири АДРЕСА_3 , хоча і не приживає у даній квартирі, однак як власник маж право володіти, користуватися та розпоряджатися. Щодо пошкодження замків та вартості їх заміни, то позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. Просить відмовити у задоволенні позову .

19.10.2023 представник відповідача адвокат Качор С.Б., який діє на підставі ордеру серії ВС №1165685 від 17.10.2022 /арк.спр.41/ подав зустрічну позовну заяву та просить суд стягнути з ОСОБА_1 100000 гривень моральної шкоди, 20000 гривень витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 почастішали випадки агресії та звинувачень, нападів люті, погроз та обіцянок фізичного насильства в сторону ОСОБА_2 , на фоні постійних скандалів та з1ясування стосунків призвело його до психоемоційного стану, зумовленого виникненням надто сильного напруження, викликаного реальною загрозою життю, страхом, тривогою, потребою нагального прийняття відповідального рішення, що призвело до проблем зі здоров`ям. Просить зустрічний позов задовольнити.

Ухвалою від 01.09.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 05.12.2022 суд прийняв зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди прийняти до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою від 17.01.2023 суд закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та призначив розгляд справи по суті.

17.01.2023 представник позивача адвокат Якимишин О.З. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, первісний позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити/арк.спр.90/.

ОСОБА_2 , відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, 27.02.2023 подав заяву, що не заперечує щодо прийняття рішення за його відсутності /арк.спр.96/.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

На підставі договору дарування квартири від 07.07.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані обставини визнаються сторонами і такі не оспорюються.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують у своїх позовних заявах, що внаслідок подій, які відбувалися 05.08.2022, 15.08.2022, 16.08.2022 вони зазнали моральної шкоди, яку вони оцінили, а ОСОБА_1 понесла ще й матеріальну шкоду.

Так, на обґрунтування матеріальної шкоди ОСОБА_1 надала суду такі докази:

- Рахунок-фактура №220822 від 22.08.2022 на замок врізний вартістю 1555,00 гривень та додатковий замок вартістю 750 гривень /арк.спр.16/;

- Видаткова накладна №160822 від 16.08.2022 на проектор 2шт.вартістю 900грн. кожна, загальна вартість 1800 гривень /арк.спр.17/;

- Товарний чек на проектор 2шт.вартістю 900грн. кожна, загальна вартість 1800 гривень /арк..спр.18/;

- Видаткова накладна №150822 від 15.08.2022 на проектор 2шт.вартістю 900грн. кожна, загальна вартість 1800 гривень, замок врізний вартістю 1150 гривень, додатковий замок вартістю 550 гривень, циліндр вартістю 7178,00 гривень, циліндр вартістю 7178,00гривень /арк.спр.19/;

- Товарний чек на проектор 2шт. вартістю 900грн. кожна, загальна вартість 1800 гривень, замок врізний вартістю 1150 гривень, додатковий замок вартістю 550 гривень, циліндр вартістю 7178,00 гривень, циліндр вартістю 7178,00гривень, загальна сума 17856,00 грн. /арк.спр.20/;

- Квитки на переліт та проїзд потягом /арк.спр.21-27, 75-84/.

Доказів про те, що ОСОБА_2 пошкодив замок /притягнення до відповідальності за пошкодження майна/, підтвердження пошкодженого замка /фотознімки, відео/, заміна замків у спірній квартирі, Позивачкою за первісним позовом суду не надано. З огляду на зазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 не довела нанесення їй шкоди, а тому у задоволенні вимог про стягнення на її користь матеріальної шкоди слід відмовити.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

У відповідності до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 також заявлють вимогу про стягнення моральної шкоди.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить такого.

Згідно ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз`яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями),у позовній заяві про відшкодування моральної(немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Жодна з сторін не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт заподіяння і моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з статтями 77, 78, 79 та 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, обраний спосіб захисту своїх порушених прав, суд приходить висновку про відмову у задоволенні первісного позову та зустрічного позову.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то в силу дії ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі відмови в позові - на позивача, то такі понесені витрати необхідно залишити за сторонами.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 43261,50 гривень та моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлений 28.04.2023.

Суддя П. С. Невойт