Номер провадження: 22-ц/813/1234/23
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури у справі за позовом Одеської обласної прокуратури до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Єршової Л.С. 09 квітня 2021 року у м. Одеса,

встановила:

У листопаді 2018 року Прокуратура Одеської області (з 11.09.2020 року - Одеська обласна прокуратура) звернулась до суду першої інстанції з позовом до Одеської міської ради, ОСОБА_1 , у якому просила визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення Одеської міської ради №3242 - VII від 25.04.2018 року, яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови), за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування заходів громадського харчування; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 23.07.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №1598 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., укладений між Одеською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову.

В обґрунтування позовних вимог Прокуратура Одеської області зазначала, що пунктом 2 рішення Одеської міської ради № 3242 - VII від 25.04.2018 року ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови), за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування закладів громадського харчування (а.с. 46-47).

На підставі вказаного рішення, 23.07.2018 року між Одеською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с. 54-59), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1548.

В свою чергу, відповідно до матеріалів Генерального плану м. Одеси, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до озелененої території загального користування (парки, сквери, бульвари).

Згідно із планом зонування території (зонінгом) м. Одеси, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 року №1316-УІІ, дана земельна ділянка розташована в рекреаційній зоні Р-3 та частково в зоні озеленених територій загального користування.

Рішення органу місцевого самоврядування про внесення змін до Генерального плану міста Одеси щодо спірної земельної ділянки, зміна цільового призначення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з земель рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови, яка фактично здійснена при передачі у користування ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки в оренду, є незаконною.

Розміщення закладів громадського харчування на земельних ділянках вказаної категорії не передбачено.

Крім того, під час передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), або проект відведення земельної ділянки Одеською міською радою не затверджувались.

У документах, на підставі яких прийнято рішення про надання у оренду земельної ділянки ОСОБА_1 , відсутні і посилання на містобудівну документацію населеного пункту та матеріали, які б підтверджували місце розташування земельної ділянки вимогам містобудівної документації.

Враховуючи викладене, Прокуратура Одеської області вважала, що пункт 2 рішення Одеської міської ради №3242 - VII від 25.04.2018 року, яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови), за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування заходів громадського харчування, має бути визнаний незаконним та скасований, а також має бути визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 23.07.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №1598 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., укладений між Одеською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2021 року у задоволенні позову Одеської обласної прокуратури було відмовлено.

У апеляційній скарзі Перший заступник керівника Одеської обласної прокуратури просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, судом не було враховано, що спірна земельна ділянка, на підставі положень ст.ст.50, 51 ЗК України, належить до категорії земель рекреаційного призначення.

Сторони про розгляд справи на 07.02.2023 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань від учасників справи на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 року по справі №815/6306/16, яка набрала законної сили, було поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 01): цілісний майновий комплекс-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «Дельта Банк».

Також вказаним судовим рішенням встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Мост-Плюс» 30.12.2013 року був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим номером №2082, відповідно до умов якого, в рахунок виконання зобов`язань позичальника (ТОВ «Компанія БУДКЕРАМІКА») перед іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №45/КВ-07 від 03.07.2007 року, ПАТ «Дельта Банк» набув право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 01): цілісний майновий комплекс-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1641, 6 кв. м.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За договором купівлі-продажу, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 23.01.2018 року, АТ «Дельта Банк» продав, а ОСОБА_1 купила наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, цілісний майновий комплекс кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 1641,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (інв.№308037).

Згідно абзаців 2 та 3 пункту 1.2. зазначеного договору, нерухоме майно належить Продавцю на праві приватної власності на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 року по справі № 815/6306/16, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 30.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2082. Право власності Продавця на Нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.07.2017 року, номер запису про право власності: 21564373, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер: :33:004:0003, загальною площею 0,1045 Га, цільове призначення: 03.08 Землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідній закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування), яка перебуває у комунальній власності.

Земельна ділянка площею 1045 кв.м., у тому числі по угіддях: капітальна забудова 730 кв.м., під проїздами, проходами, площадками 315 кв.м., на якій розташовано вищевказане нерухоме майно (цілісний майновий комплекс-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі договору оренди землі між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мост-Плюс», укладеного 19.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №3900, перебувала в оренді у зазначеного товариства (а.с. 15-20).

Пунктом 5.2 вказаного договору визначено категорію землі за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови.

Згідно п. 6.2 вказаного договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без проекту відведення.

Пунктом 1 рішення Одеської міської ради № 3242-VII від 25.04.2018 року було припинено вищевказаний договір оренди землі, укладений між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мост-Плюс» (а.с. 46-47).

Пунктом 2 рішення Одеської міської ради № 3242-VII від 25.04.2018 року ОСОБА_1 було передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови), за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування закладів громадського харчування (а.с. 46-47).

На підставі вказаного рішення, 23.07.2018 року між Одеською міською радою та ОСОБА_1 було укладено оскаржуваний договір оренди земельної ділянки (а.с. 54-59), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1548.

Згідно положень статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Як передбачено статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

З огляду на викладене, реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин, Одеська міська рада, як орган місцевого самоврядування, зобов`язана діяти виключно в інтересах її територіальної громади, не порушуючи при цьому балансу інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян.

Згідно положень статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

згідно ч. 2 ст. 134 ЗК України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення, здійснюється без складення документації із землеустрою.

Згідно ч. ч. 1-6 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Судом першої інстанції встановлено, що спірна земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ «Мост-Плюс» (колишній власник цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ). Договором оренди, укладеним між Одеською міською радою та ТОВ «Мост-Плюс», визначалось цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, вид використання для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площа 0,1045 га.

Таким чином, як вірно зазначено судом, цільове призначення спірної земельної ділянки визначено на підставі рішення про передачу її в оренду зазначеному товариству, і під час передачі її в оренду ОСОБА_1 залишилось незмінним.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала земельну ділянку у користування у відповідності з приписами ч. 2 ст. 120 ЗК України, відповідно до якої якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано надано оцінку рішенню Одеської міської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу вказаної земельної ділянки ТОВ «Мост-Плюс», оскільки саме цим рішення було встановлено цільове призначення земельної ділянки (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування) у парковій зоні. Водночас, зазначене рішення Одеської міської ради не є предметом спору у зазначеній справі.

Відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення про відмову у задоволенні позовних Одеської обласної прокуратури у зв`язку з їх недоведеністю.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури про те, що спірна земельна ділянка, на підставі положень ст.ст.50, 51 ЗК України, належить до категорії земель рекреаційного призначення.

Колегія суддів зазначає, що з Витягу з Державного земельного кадастру від 23.04.2018 року вбачається, що державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :33:004:0003 було проведено ще 19.04.2007 року, і цільовим призначенням зазначено: 03.08 для будівництва та обслуговування інфраструктури та закладів громадського харчування; категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу-кафе «Ольвія». Таким чином, при проведенні державної реєстрації реєстратором було визначено категорію земель, цільове призначення земельної ділянки та вид її використання, і вказане у повному обсязі спростовує доводи позовної заяви та апеляційної скарги Одеської обласної прокуратури про те, що спірна земельна ділянка належить до категорії земель рекреаційного призначення.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними аргументам позовної заяви, які суд першої інстанції належним чином перевірив та, ухвалюючи рішення, спростував з наведенням відповідних обґрунтованих мотивів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2021 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 16 лютого 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе