Справа № 638/6571/21
Провадження № 2/638/683/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді -Шепіхіної В.В.,

при секретарі - Рєзнік І. П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.10.2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №951/18-Т/Чк "КАСКО 50/50", згідно з яким ПрАТ «СК «Арсенал страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого ОСОБА_2 автомобіля марки NISSAN з державним номерним знаком НОМЕР_1 . 28.01.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Київський шлях, буд. 54 за участю транспортного засобу «Nissan Primastar», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Daimler Chrysler», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. 15.07.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова у справі 359/1125/19 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з причин невиконання ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим наявна вина в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 48 992,00 грн. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу «Daimler Chrysler» ( ОСОБА_1 ) державний номерний знак НОМЕР_2 , не була застрахована, тому позивач отримав право регресної вимоги до відповідача. Направлена на адресу відповідача претензія залишилась без задоволення, тому позивач звернувся до суду та просить на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст.27 ЗУ "Про страхування" стягнути на свою користь суму фактичних витрат по сплаті страхового відшкодування у розмірі 48 992,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн..

На підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідача ОСОБА_1 позов не визнав, пославшись на його безпідставність. У відзиві на позов виклав свої заперечення, зазначивши, що згідно з розділом 5 Договору добровільного страхування, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , зазначений застрахований транспортний засіб - Nissan Primera, в той час коли пошкоджено транспортний засіб Nissan Primastar, тобто це є різними автомобілями по суті. Крім того, рахунок №2 від 11.02.2019, на підставі якого сплачено страхове відшкодування, крім найменування запчастин та видів робіт не містить посилання ні на марку транспортного засобу, ні vin-код автомобіля, ні на будь-які інші документи, пов`язані з відновлюваним ремонтом. Акт виконаних робіт, наданий позивачем, містить хибну інформацію про номера за каталогом поставлених запчастин та не містить підпису з боку страхувальника, що свідчить про неприйняття останнім таких робіт. Відповідач вважає, що позивачем не доведено розмір страхового відшкодування та виплата страхового відшкодування саме на ремонт транспортного засобу NISSAN Primastar, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

05.10.2022 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представником позивача надана до суду заява, в якій останній просить суд проводити розгляд справи без його участі та на підставі поданих доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника, додатково зазначив, що відповідач проти позовних вимог заперечує.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що 28.01.2019 приблизно о 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Київський шлях, біля будинку 54 в місті Бориспіль, керував автомобілем Daimler Chrysler, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу Правил дорожнього руху 1.3 «Подвійна суцільна лінія» та здійснив її перетин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Primastar, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №8301 від 27.05.2019 року дії водія транспортного засобу Daimler Chrysler, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 та розділу 34 п. 1.3 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (згідно з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа №359/1125/19, суддя Штих Т. В.).

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_1 виникла дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої були пошкоджені транспортні засоби та нанесена матеріальна шкода. Даний факт не заперечувався представником відповідача під час розгляду справи.

Крім того, судом встановлено, що 25.10.2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №951/18-Т/Чк "КАСКО 50/50", предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать Закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Nassan Primera, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 (надалі Договір страхування).

Після звернення ОСОБА_3 (водія автомобілю Nissan Primastar, державний номерний знак НОМЕР_1 ) за фактом ДТП, яка сталася 28.01.2019, до позивача, останнім 12.03.2019 було складено Страховий акт №006.00135819-1 (надалі Страховий акт) та вказана подія визнана страховим випадком відповідно до умов Договору №951/18-Т/Чк від 25.10.2018 року та Д/У №1 від 31.01.2018 (а.с.17).

Так, в Страховому акті підставами прийняття рішення (пункт 11) зазначено: відповідно до цього Акту і п.7 Договору страхування №951/18-Т/Чк від 25.10.2018 року та Д/У від 31 січня 2018 виплаті страхового відшкодування страхувальнику "підлягає". Розмір суми, що підлягає виплаті, визначено в пункті 13 Страхового акту та складає 48 002,00 грн.

Суд критично оцінює вказаний доказ, оскільки копія Страхового акту, надана позивачем, не містить прізвища, посади та підпису відповідальної особи, яка склала цей акт. Крім того, як на підставу виплати в акті є посилання на Договір страхування №951/18-Т/Чк від 25.10.2018, а також на додаткову угоду №1 від 31 січня 2018, правова природа якої, зважаючи на дату її складання, невідома та не пояснена позивачем ані у позові, ані у заяві про долучення документів на виконання ухвали суду.

Відповідно до п.21.1 Договору добровільного срахування у разі настання протягом дії цього Договору першого збитку, що призвів до часткового пошкодження застрахованого транспортного засобу і визнання цієї події страховиком страховим випадком за ризиками, вказаними в п.22.2.2 ("Збитки внаслідок ДТП") та 22.2.3 ("Збитки внаслідок інших подій"), страхувальник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання відповідного письмового повідомлення страховика укласти зі страховиком додаткову угоду до цього Договору про зміну страхового тарифу та сплату додаткового страхового платежу у розмірі, вказаному в п.11.2 цього Договору. Якщо протягом вказаного вище строку страхувальник (його уповноважений представник) не укладе зі страховиком зазначену додаткову угоду, або протягом строку сплати додатковго страхового платежу, встановленого такою додатковою угодою, цей платіж не буде сплачено в повному обсязі, то страховик не має обов`язку щодо відшкодування страхувальнику збитків, що відбулися внаслідок настання страхового випадку за ризиками, вказаними у пунктах 22.2.2 та 22.2.3 цього Договору.

Умовами п.27.2 Договору встановлено, що страхове відшкодування сплачується тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку, надані документи та речі, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитку, та за умови виконання страхувальником обов`язків, передбачених п.24.2.18 цього Договору з урахуванням положень, наведених в розділі 21. Пунктом 24.12.18 Договору визначено, що страхувальник зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати отримання письмового повідомлення страховика укласти з ним додаткову угоду та сплатити додатковий страховий платіж у строки, передбачені такою додатковою угодою. Така додаткова угода може укладатися не більше одного разу за термін дії цього Договору страхування.

Одже, зважаючи на досліджені судом докази та умови договору, суд дійшов висновку, що право зворотної вимоги до відповідача (цивільно-правова відповідальність якого не застрахована)позивач може отримати лише у разі виплати страхувальнику страхового відшкодування відповідно до встановлених умов Договору, тобто після сплати страхувальником додаткового страхового платежу. При цьому, між позивачем та ОСОБА_2 за умовами Договору укладається додаткова угода до договору добровільного страхування у разі настання страхового випадку (збитки внаслідок ДТП). У разі її не укладання або не сплати додаткового страхового платежу обов`язок відшкодування збитків у страховика перед страхувальником відсутній.

З наданих позивачем до позовної заяви доказів неможливо встановити в повному обсязі чи виник у позивача обов`язок по відшкодуванню спричинених збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу Nissan Primastar у ДТП, який належить ОСОБА_2 , перед останньою. Відомостей щодо укладання відповідної угоди зі страхувальником або здійснення одноразово додаткового страхового платежу страхувальником позивач не надав. У зв`язку з чим неможливо встановити обставини виникнення підстав для звернення до відповідача зі зворотною вимогою щодо стягнення фактично понесених позивачем витрат по сплаті страхового відшкодування.

Крім того, згідно з п.27.3 Договору страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом десяти робочих днів, починаючи з моменту отримання письмової заяви на виплату страхового відшкодування та інших необхідних документів та речей. Вказаний строк може збільшуватися відповідно до вимог п.27.13 Договору. Рішення про здійснення виплати страхового відшкодування оформлюється Страховим актом. Письмова заява позивачу була подана страхувальником 29.01.2019, натомість Страховий акт складено 12.03.2019. Причин збільшення строку прийняття рішення щодо виплати відшкодування позивач, враховуючи положення п.27.13 Договору, не вказав. Натомість, суд піддає сумніву правомірність прийняття вказаного рішення позивачем, яке оформлене Страховим актом №006.00135819-1, оскільки у вказаному акті як на підставу зазначена додаткова угода (Д/У №1 від "31" січня 2018р.) з посиланням на дату її складання, що є більш ранньою, ніж дата укладання самого договору страхування. Крім того, до Страхового акту позивачем надано копію розрахунку страхового відшкодування, в якому зазначена вартість відновленого ремонту застрахованого об`єкта Nissan Primastar, державний номерний знак НОМЕР_1 , з посиланням на рахунок ФОП ОСОБА_4 №2 від 11.02.2019, в той час як дата складання самого розрахунку страхового відшкодування зазначена 11.07.2018 (тобто до укладення Договору страхування №951/18-Т/Чк від 25.10.2018 та до дати ДТП).

Суд звертає увагу, що предметом Договору №951/18-Т/Чк від 25.10.2018 року є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з користуванням транспортного засобу Nissan Primеrа, натомість в постанові Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2019 року, страховому акті №006.00135819-1 від 12.03.2019 року, звіті №33/19 від 26.02.2019 про оцінку вартості відновлюваного ремонту, протоколі огляду транспортного засобу зазначено автомобіль Nissan Primаstar, що є зовсім різними моделями марки Nissan.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем була перерахована ФОП ОСОБА_4 в оплату рахунку, виставленого ФОП ОСОБА_4 , сума страхового відшкодування в розмірі 48 992,00 грн..Суд критично ставиться до доводів позивача, якими він обгрунтовує розмір страхового відшкодування, оскільки з наданої копії рахунку, виставленого ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_2 неможливо встановити за ремонт якого автомобілю виставлявся рахунок, адже в ньому не зазначено ні марки автомобілю, ні його номеру державної реєстрації, ні VIN-коду транспортного засобу, також відсутне посилання на Договір страхування, тощо.

Акт виконаних ремонтних робіт №ФО.2 від 13.02.2019 також містить недоліки щодо обов`язкових реквізитів його складання, а саме відсутні зазначення марки автомобілю, його номеру державної реєстрації або VIN-коду транспортного засобу, також відсутні відомості про прізвище та підпис особи, яка прийняла відповідні роботи, тобто страхувальника, тому вказаний доказ суд не приймає до уваги.

Позивачем надана копія претензії від 08.04.2019 (вих.№8), якою він обгрунтовує звернення до відповідача з вимогою про відшкодування збитків, які понесені позивачем у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, проте, доказів направлення або отримання відповідачем вказаної претензії позивач не надав. В претензії позивач зазначає реквізити для здійснення відповідачем платежу, серед яких зазначено "призначення платежу:"Регрес за страховим відшкодуванням згідно СА №951/18-Т/Чк". В матеріалах справи відсутній документ з такими реквізитами, який є підставою для перерахування регресу.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд вважає, що позивачем не наведено достатніх, належних та допустимих доказів, які б надали можливість встановити обставини виникнення обов`язку перерахування позивачем страхового відшкодування за завдані страхувальнику матеріальні збитки саме по автомобілю Nissan Primastar, державний номерний знак НОМЕР_1 , на виконання умов Договору страхування №951/18-Т/Чк від 25.10.2018, тобто, обставини виникнення підстав для переходу права вимоги до відповідальної за завдані збитки особи.

Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, та обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відсутні.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76,77, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 1191, 993 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.02.2023 року.

Суддя В.В. Щепіхіна