Справа № 212/6015/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Козлова Д. О.,
при секретарі - Кіясь А. Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Коваленко Романа Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/6015/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,
за участі представника позивача - Коваленко Р. А. ,
відповідачки - ОСОБА_3 , -
19 січня 2023 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів було задоволено частково шляхом стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 117832,71 грн. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1050,15 грн., а також витрати з оплати судового збору на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 594,41 грн. з кожної.
20 січня 2023 року на адресу суду від представника позивача, Коваленко Р. А. , надійшла заява з проханням суд ухвалити відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК додаткове рішення про стягнення понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн. з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посилаючись на те, що при ухваленні рішення від 19 січня 2023 року не було вирішено судом питання розподілу витрат позивача на правничу допомогу, понесену за оплату послуг адвоката в сумі 6000 грн., оскільки при подачі позову позивачка вказувала у позовній заяві, що нею понесені витрати на правничу допомогу, які підтверджуються додатковою угодою, актом прийому передачі послуг, квитанцією про їх оплату. Таким чином просив стягнути з відповідачів 6000 грн. на користь ОСОБА_2 .
Представник позивачки, адвокат Коваленко Р. А., підтримуючи заявлені ним вимоги, просив суд стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 витрати останньої на правничу допомогу в сумі 6000 грн.
Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви Коваленко Р. А .
Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась за невідомих суду причин.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява представника позивача, адвоката Коваленко Р. А., про стягнення витрат за правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так відповідно до положень ст. 246 ЦПК, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, ухвалюючи додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому за ч. 2 ст. 270 ЦПК заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд зазначає, що на виконання п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК ОСОБА_2 при поданні позову до суду по даній справі повідомила про попередній розрахунок сум судових витрат, які очікує понести через розгляд справи, які складались, зокрема, з витрат на правничу допомогу.
В сенсі положень ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК, враховуючи те, що розгляд справи відбувся протягом одного судового засідання, представником позивачки були дотримані вимоги закону щодо надання орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу, про що свідчить посилання у позовній заяві, подання до закінчення розгляду справи під час судового засідання усної заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а також доказів таких витрат, які були подані протягом 5 днів з моменту ухвалення судом рішення у справі. При цьому заява про стягнення витрат на правничу допомогу була подана протягом 5-денного терміну після ухвалення такого судового рішення.
Таким чином суд дійшов переконання, що наявні законні підстави для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання розподілу судових витрат за заявою адвоката Коваленко Р. А.
Отже, вивчивши матеріли справи, суд дійшов переконання, що слід задовольнити частково заяву Коваленко Р. А. про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги, виходячи з наступного вмотивування.
Судом було встановлено, що 29 липня 2021 року між ОСОБА_2 та адвокатом Коваленко Р. А. було укладено договір про надання правничої допомоги, за яким за надані клієнту послуги адвокату сплачується гонорар, який визначається додатковою угодою.
При цьому фактичні витрати ОСОБА_2 на правничу допомогу підтверджено долученими її представником додатковою угодою від 1 листопада 2022 року про визначення вартості години роботи адвоката та його участі у судовому засіданні, актом прийому-передачі наданих Коваленко Р. А. послуг, підписаний сторонами такої угоди, де наведено розрахунок погодинної роботи адвоката та фактично надані ним послуги ОСОБА_2 на загальну суму 6000 грн., а також квитанцією від 19 січня 2023 року про оплату ОСОБА_2 адвокату Коваленко Р. А. 6000 грн. за надані послуги з правової допомоги за договором від 29 липня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу.
Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Суд встановив, що позивачкою понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., що підтверджується матеріалами справи.
При цьому суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна правова позиція була викладена неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11 листопада 2021 року по справі № 922/449/21 та від 3 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.
Таким чином з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивачки на правничу допомогу в сумі 6000 грн. були доведені, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також дотримані критерії розумності їх вартості.
Натомість, враховуючи, що суд частково задовольнив заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 , то її витрати на професійну правничу допомогу адвоката Коваленко Р. А. у розмірі 6000 грн. підлягають на підставі ст. 141 ЦПК стягненню з відповідачів на користь позивачки відповідно до розміру частки задоволених судом заявлених позовних вимог, тобто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в сумі 5019,34 грн. (6000 х (1050,15 + 117832,71 / 142109,71) = 5019,34), тобто в рівних частках з кожної відповідачки відповідно по 2509,67 грн. (5019,34 / 2 = 2509,67).
Керуючись ст. 133-137, 141, 246, 270 ЦПК, -
Заяву Коваленко Романа Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/6015/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 5019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять) грн. 34 коп. в рівних частках, тобто по 2509,67 грн. з кожної.
В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 30 січня 2023 року.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка мешкає в АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка мешкає в АДРЕСА_2 .
Суддя Д. О. Козлов