Номер провадження: 22-ц/813/4167/23
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого судді Полікарпової О.М.,

суддів: Ігнатенко П.Я., Семиженка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Губенка Івана Васильовича, який діє від імені Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив

30.08.2021 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ПАТ «СК «Євроінс Україна» матеріальну шкоду у розмірі 41 450,29 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн, з ОСОБА_2 - франшизу у розмірі 2600 грн. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 8908,00 грн. (908 грн. судовий збір, 5500,00 грн. - витрати на професійну допомогу, 2500,00 грн - витрати пов`язані із проведенням експертизи).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 25 березня 2021 року о 22 год 20 хв. по вул. Люстдорфська дорога, 152/6, керуючи транспортним засобом "Chevrolet Aveo", держ. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримуючись безпечного інтервалу з транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку, при зустрічному роз`їзді здійснив зіткнення з автомобілем "Mazda 3", держ. номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. 14.05.2021 р. Київським районним судом м. Одеси ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Транспортний засіб "Chevrolet Aveo", держ. номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якою застрахована полісом №203022761. У зазначеному полісі Страховиком є ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн.

26.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до страховика із заявою про страхове відшкодування. 13.05.2021 року ПрАТ «СК «Євроінс» отримало Звіт № 10795 про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виконаний оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» Куриловичем Д.Ф. , за яким збитки оцінені у 73 297, 65 грн. Не погоджуючись із вказаною оцінкою, ОСОБА_1 надала оцінку судового експерта Крутих Є.О. від 07.06.2021 року. Відповідно до його висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Mazda 3", становить 102 239,00 грн. 15.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Євроінс» з проханням провести перерахунок оцінки вартості збитків на підставі висновку експерта №115-21 від 07.06.2021року, однак 16.07.2021 року ПрАТ «СК «Євроінс» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 60 788,71 грн. Просила стягнути різницю між сумою завданих збитків відповідно до висновку експерта № 115-21 від 07.06.2021 року та виплаченою сумою страхового відшкодування, що становить 41 450,29 грн. (102 239.00 грн - 60 788,71 грн.).

Також у полісі №203022761 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зазначений розмір франшизи - 2600 грн., який підлягає сплаті у разі настання страхового випадку. На момент ДТП транспортним засобом Chevrolet Aveo, держ. номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_2 , на підставі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію ТЗ, саме тому останній повинен сплатити франшизу у розмірі 2600,00 грн.

Моральну шкоду позивачка оцінює у 20 000,00 грн, обґрунтовуючи її тим, що пошкодження автомобіля позбавило її можливості вести свій звичайний спосіб життя, вона змушена була користуватись послугами таксі, що спричинило зайві додаткові витрати.

Оскаржуваним рішення позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ПАТ «СК «Євроінс Україна» майнову шкоду в розмірі 41 450,29 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. З ОСОБА_2 стягнуто франшизу у розмірі 2 600 грн.

16 листопада 2022 року адвокат Губенко І.В., який діє від імені ПАТ «СК «Євроінс Україна», не погоджуючись із наведеним судовим рішенням, засобами поштового зв`язку направив до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову до ПАТ «СК «Євроінс Україна» відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що:

- висновок № 115-21 від 07.06.2021 року, є таким, що проведений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - Методика) та ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки, встановивши факт надання об`єкта дослідження (автомобіля «MAZDA З», реєстраційний номер НОМЕР_2 ) для огляду у частково розібраному стані, експерт Крутих Є.О. зобов`язаний був повідомити замовнику оцінки (позивачці) про неможливість проведення дослідження у зв`язку із частковим відновленням КТЗ;

- як в заяві про страхове відшкодування, так як і в позовній заяві позивачка вказувала про необхідність здійснення страхового відшкодування на свій банківський рахунок. Відтак, при виплаті страхового відшкодування, як в досудовому так і в судовому порядку, при визначенні розміру страхового відшкодування обов`язково мало бути зменшення на суму визначеного розміру ПДВ;

- суд першої інстанції не звернув уваги на те, що скаржник виконав свій обов`язок, передбачений п. 34.2. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та направив своєчасно, а саме 30.03.2021 року, свого представника - суб`єкта оціночної діяльності до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків та отримав звіт оцінювача, а отже безпідставними є вимоги позивача про відшкодування понесених ним витрат на проведення експертизи;

- ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений обов`язок страховика відшкодувати потерпілій особі моральну шкоду лише у випадку спричинення шкоди її здоров`ю. Однак позивач не зверталася до скаржника з вимогами про відшкодування шкоди, завданої життю і здоров`ю і жодного доказу на підтвердження моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я нею надано не було.

03 січня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила:

- скаржником не обґрунтовані підстави, за яких суд мав надати пріоритет висновкам, викладеним за наслідком оцінки, проведеної страховиком;

- помилковими є посилання скаржника на те, що частково розібране авто є відновленим;

- посилання скаржника на положення ст.26 та п. 34.2. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставними, оскільки витрати понесені позивачем на проведення експертизи підлягають стягненню у порядку ст. 133, 141 ЦПК України, а моральна шкода на підставі ст. 1167 ЦК України.

На підставі викладеного вище позивач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження у даній справі було відкрито в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких обставин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду про часткове задоволення позовних вимог до АТ «СК «Євроінс Україна» мотивовано результатами проведеної на замовлення позивача експертизи. Суд також дійшов висновку про доведеність завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

Апеляційний суд частково погоджується з висновком суду першої інстанції як таким, що відповідає обставинам справи, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

У постанові від 04.12.2019 року у справі №359/2309/17 Верховний Суд висловив позицію про те, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 Закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6,8.6,8.6.1,8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2021 року о 22 год 20 хв. по вул. Люстдорфська дорога, 152/6, керуючи ТЗ Chevrolet Aveo, держ. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечного інтервалу з ТЗ, який рухався в попутному напрямку, при зустрічному роз`їзді, здійснив зіткнення з ТЗ "Mazda 3", держ. номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2021 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП.

Транспортний засіб "Chevrolet Aveo", держ. номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність застрахована полісом №203022761.

26.03.2021 року позивачка звернулась до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 25.03.2021 року в м. Одеса, за участю належного їй автомобіля, а також із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження під час ДТП транспортного засобу "Мазда 3", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

30.03.2021р. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» був проведений огляд пошкодженого автомобіля позивачки та підготовлено звіт оцінювача № 10795 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу "Мазда 3", відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Мазда 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 73 297,65 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) (а.с.143).

Згідно страхового акту № 36879/21 від 16.07.2021 року та розрахунку № 36879/21 від 16.07.2021 року розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 складає 60 788,71 грн (а.с.150).

Згідно висновку експерта №115-21, складеного 07.06.2021 року судовим експертом Крутих Є.О. при дослідженні колісного транспортного засобу "Мазда 3", реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, завданого його власнику внаслідок ДТП, яка відбулася 25.03.2021 року, визначається рівною 102 239,00 грн.

Таким чином різниця між відшкодованою сумою та сумою, визначеною судовим експертом становить 41 450,29 грн. (102 239,00 грн. - 60 788,71 грн.).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, різниця сумах виникла через різну оцінку автомобіля"Мазда 3" на дату ДТП: за звітом оцінювача № 10795 Куриловича Д.Ф. ринкова вартість автомобіля на дату ДТП становить 316 070, 54 грн., а за висновком судового експерта №115-21, Крутих Є.О. вона становить 419 180 грн. Оскільки скаржник оскаржує експертизу лише в частини підстав її проведення, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування відповідачу різниці між фактично завданими їй матеріальними збитками внаслідок ДТП та фактично відшкодованому страховою компанією.

При цьому вважає безпідставними посилання скаржника те, що висновок № 115-21 від 07.06.2021 року, є таким, що проведений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки наведені нормативні акти не містять жодних положень про те, що частково розібраний транспортний засіб прирівнюється до траспортного засобу, що є частково відновленим.

Поряд з цим, апеляційний суд погоджується із зауваженнями апелянта щодо безпідставності включення у виплату страхового відшкодування суми ПДВ.

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), у свою чергу, має бути платником податку на додану вартість.

Відсутні підстави для сплати на користь потерпілої особи суми податку на додану вартість за придбані послуги з відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок настання страхового випадку транспортного засобу, якщо такі послуги придбані в особи, яка не є платником такого податку. Аналогічна правова позиція висловлювалась Верховним Судом у постановах у справі N 808/1120/17 від 19 листопада 2020 року, у справі N 826/7454/177 від 07 квітня 2021 року.

Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2018 року у справі N 757/22706/15-ц (провадження N 61-4507св18) дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість (далі - ПДВ) в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем пред`явлено вимогу до страхової компанії про відшкодування повної вартості відновлювального ремонту транспортного, визначеного відповідно до висновку експерта №115-21, складеного 07.06.2021 року судовим експертом Крутих Євгеном Олександровичем. Поряд з цим, апеляційний суд приймає до уваги, що у ремонтній калькуляції до висновку експертного автотоварознавчого дослідження N 115-21 від 07.06.2021 року зазначено пояснення: ціни +20,00 %. Тобто вартість запчастин, зазначена у висновку експерта, збільшена на 20 % ПДВ.

Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів проведення ремонту автомобіля у виконавця, що є платником ПДВ, та страхове відшкодування підлягає стягненню безпосередньо на його рахунок, страховик не може бути примушений до сплати ПДВ.

Отже, оскільки вартість запасних частин в розмірі 141 878,75 грн, які підлягають заміні, визначена у висновку експерта зі збільшенням на розмір ПДВ, вказана сума підлягає зменшенню на суму ПДВ в розмірі 20 %, яка складає 28 375,75 грн.

Таким чином, вартість складових частин становить 51 162,40 грн (63 953,00 - 12 790,60), а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, яка підлягала відшкодуванню позивачу страховиком, становить 11 470 + 19 823,62+113 503 (1-0,50) = 88 045,12 грн.

Крім того, з вказаної суми має бути вирахувана сума франшизи, розмір якої передбачений полісом страхування № ЕР/203022761 та становить 2 600,00 грн. Неврахування судом першої інстанції франшизи є помилковим, оскільки страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, про її наявність свідчить звіт № 10795 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 01.07.2021 року.

Виходячи з викладеного, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню зі страхової компанії на користь ОСОБА_1 , становить 24 656,41 (88 045,12 - 60 788,71 - 2 600) грн., а не 41 450,29 грн. як стягнуто судом першої інстанції.

Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Апеляційний суд приймає до уваги, що страховиком не було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Більш того, страховиком було виплачено страхове відшкодування вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 01.07.2021 року, згідно розрахунку № 36879/21 від 16.07.2021 року, однак у подальшому між сторонами виник спір щодо розміру збитків, що підлягають відшкодуванню. Апеляційний суд не вбачає у діях ПрАТ «СК «Євроінс Україна» ознак протиправної бездіяльності, яка б завдала позивачу моральної шкоди.

На підставі наведено, апеляційний суд вважає обґрунтованими зауваження скаржника про недоведеність факту заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, а отже приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у відповідній частині.

Апеляційний суд також погоджується із зауваженнями позивачки про безпідставність посилань скаржника на положення п. 34.2. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки витрати понесені позивачем на проведення експертизи підлягають стягненню у порядку ст. 133, 141 ЦПК України.

Однак, з огляду на встановлення підстав для зменшення розміру суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню зі страхової компанії на користь ОСОБА_1 та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, апеляційний суд вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.8, ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.1,2,13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тож, зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме на 42%, відносно загальної суми позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню 1 106,40 грн. - витрати пов`язані із проведенням експертизи, 2 340,50 грн. - витрати на професійну допомогу.

Якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати розподіляються між відповідачами у визначених частках, відтак, зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Євроінс Україна» становлять 64% від загального розміру позовних вимог, стягненню з відповідача підлягає 2 206 грн. - судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивачу було відмовлено, а розмір задоволених позовних вимог про відшкодування майнової шкоди становить 59,48% відсотків від їх загальної суми, стягненню з відповідача підлягає 540 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у суді першої інстанції.

Щодо судових витрат, понесених скаржником під час звернення до суду із апеляційною скаргою, апеляційний суд зазначає про таке.

З наявної у матеріалах справи квитанції вбачається, що під час звернення до суду із апеляційною скаргою скаржником було сплачено 2724 грн. судового збору, отже з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги (40,5%), стягненню з позивача на користь скаржника підлягає 1 103,64 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи, положення діючого законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване судове рішення, стягує з відповідача ПрАТ «СК « Євроінс Україна» на користь позивачки різницю між матеріальним збитком, що було завдано позивачу ДТП та фактично відшкодованою страховою компанією суму у розмірі, визначеному у мотивувальній частині постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну скаргу адвоката Губенка Івана Васильовича, який діє від імені Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2022 року скасувати у частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (Код , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) 24 656 (двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят шість) гривень 41 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (Код , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати, понесені у суді першої інстанції в розмірі 2 746 (дві тисячі сімсот сорок шість) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (Код , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 1 103, 64 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Полікарпова

П.Я.Ігнатенко

Г.В.Семиженко