Справа №2-1324/11
Провадження № 22-ц/812/340/23
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Стрілець К.О.,

за участі представника боржників - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2022 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Гуденко О.А., повний текст складено 13 жовтня 2022 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони стягувача виконавчого провадження її правонаступником

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача виконавчого провадження правонаступником.

Обґрунтовуючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» вказувало, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2011 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11 жовтня 2007 року в розмірі 17960,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 142056 грн. 53 коп., судовий збір по 710 грн. 28 коп. з кожного та по 60 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На виконання вищезазначеного рішення були видані виконавчі листи.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2013 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 12-1324/11 від 05 квітня 2011 року на ТОВ «Вердикт Фінанс».

Згідно договору № 15-07/2020 про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року право вимоги за кредитним договором № 0, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» перейшло від ТОВ «Вердикт Фінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» (Новий кредитор).

За змістом статтей 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. У зв`язку з такою заміною відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором відбувається відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі бути стороною виконавчого провадження.

Посилаючись невищенаведене, ТОВ « Вердикт Капітал» просило замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Фінанс» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справ і №2-1324/1 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2022 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником задоволено частково.

Замінено сторону стягувача з ТОВ «Вердикт Фінанс» як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «Вердикт Капітал» - у виконавчих листах у справі №2-1324/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк»» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції вказав, що у цій справі відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема заявник ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором у правовідносинах з боржниками, а також новим стягувачем.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, під час розгляду зазначеної заяви суд врахував правову позицію, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄРДРСРУ № 73001190), а саме, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку ст. 512 ЦПК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У зв`язку із зазначеним, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, виходячи із аналізу зазначених норм права, враховуючи наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, відсутність відомостей про нове відкриття виконавчого провадження (після його закінчення), судом встановлено наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому листі, а тому заява в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказують, що судом постановлено незаконна ухвала, з неправильним встановленням обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки доказів, з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, тому, просили її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відому у задоволенні заяви.

Так, зазначали, що в порушення ч.3 ст. 442 ЦПК України суд першої інстанції не повідомивши завчасно учасників справи та заінтересованих осіб у передбачений ЦПК України порядок, суд розглянув справу без їхньої участі, оскільки, вважав, що неявка учасників процесу не є перешкодою для розгляду заяви, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи поштових повідомлень про отримання судових повісток. Копію рішення вони не отримували. Проте, заяву про відкладення слухання справи, як повідомляв їм захисник Олексієнко В.В. було направлено до суду.

Вказують, що справа розглянута у відсутність сторін. Боржників ніяким чином не викликали до суду, не направляли заяви з додатками до відома і не надіслано і по теперішній час.

Так, суд першої інстанції в ухвалі від 06 жовтня 22 року вказав на повідомлення сторін про розгляд справи 22 липня 2022 року і відкладення на 06 жовтня 2022 року за клопотанням адвоката, проте, заява адвокатом була надіслана суду про ознайомлення з матеріалами справи 28 липня 2022 року фактично, таких повідомлень від суду до відповідачів не надходив на жоден із призначених днів судового засідання. У зв`язку з несплатою гонорару адвокату, вони припинили дію договору на правничу допомогу і про винесене рішення не знали, зв`язку з адвокатом у них не було, так як мешкають у в Швейцарії.

Таким чином, суд першої інстанції позбавив відповідачів права бути повідомленими про дату та час розгляду справи, отже й обмежив у доступі до правосуддя.

Зважаємо, що тільки після належного повідомлення сторін у справі про дату та час розгляду справи, - надає можливість суду вирішувати питання розглядати справу чи ні, а відтак, без належного повідомлення сторін у справі: суд не мав права вирішувати питання про розгляд заяви.

Посилаються на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником ТОВ «Вердикт Фінанс».

Суд першої інстанції в спірній ухвалі від 06 жовтня 2022 року вийшов за межі поданої ТОВ «Вердикт Капітал» заяви, де в резолютивній частині останній просив: «Замінити вибулого стягувана...» і жодного слова про заміну сторони виконавчого провадження в тексті не має. В яких мотивах суд самостійно замінив сторону виконавчого провадження, - взагалі не відомо.

Таким чином, суд першої інстанції, знову ж, поверхнево віднісся до розгляду справи й, насправді взагалі не досліджував належним чином матеріали справи, не визначився ні з мотивувальною частиною заяви ТОВ «Вердикт Капітал», ні з його вимогами.

Відзначають, що в спірній ухвалі від 06 жовтня 2022 року суд першої інстанції так і не зазначив, в якій саме частині заява ТОВ «Вердикт Капітал» була задоволена, а в якій частині ні, якщо насправді було таке рішення, поза як в самій мотивувальній частині суд про цю частковість взагалі нічого не зазначає.

Суд першої інстанції не переконався, чи передбачаються взагалі відповідними договорами можливість передачі кредиторських вимог новому кредитору без згоди боржника чи без його повідомлення. Окрім того, відповідачі у справі так і не отримали і до цього часу документи, які свідчать, про заміну кредитора.

Правом на подачу відзиву ТОВ «Вердикт Капітал» не скористалося.

У судове засідання апеляційної інстанції представник ТОВ «Вердикт Капітал» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до частини 5 стаття 130 ЦПК України.

Зважаючи на наведено та приписи частини 2 статті 372 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, як не з`явилися.

Представник боржників - адвокат Олексієнко В.В. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила про її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, особу, яка з`явилася, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

В апеляційній скарзі особи, які її подали зазначали, що суд першої інстанції розглянув заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони правонаступником здійснено без участі боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не були належним чином повідомлений про час, дату та місце її розгляду.

У частині 3 статті 442 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Тобто заява про заміну сторони виконавчого провадження може бути розглянута судом без учасників процесу, які беруть участь у справі, але лише у разі їх попереднього повідомлення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви повинно здійснюватися відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Згідно з частин 2, 4 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями

Виходячи із положень статей 128-130 ЦПК України судова повістка - повідомлення повинна бути вручена завчасно, тобто з таким розрахунком, щоб особи, які повідомляються, мали час для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи; учасники справи вважаються повідомленими належним чином щодо яких у суду є відомості про вручення їм судових повісток тощо.

Вручення повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки цій особі (частина 5 статті 130 ЦПК України).

За матеріали справи, інтереси боржника ОСОБА_2 під час розгляду заяви про заміну стягувача представляє адвокат Олексієнко В.В., що підтверджується копією ордера (т. 6 а.с.53).

22 липня 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Олексієнко В.В. звернулась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами даної справи (т. 6 а.с.53).

06 жовтня 2022 року від адвоката Олексієнко В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 06 жовтня 2022 року, у зв`язку з її хворобою та перебуванням боржників за кордоном. При цьому, вона зазначала, що є представником обох боржників (а.с.60).

Однак, в матеріалах справи відсутні документи, які в силу приписів частини 4 статті 62 ЦПК України підтверджують повноваження адвоката Олексієнко В.В. на представлення інтересів ОСОБА_3 під час розгляду цієї заяви. А саме посилання у заяві про відкладення розгляду справи на такі обставини, не спростовує необхідність надання адвокатом відповідного ордеру.

Також в матеріалах стави відсутні докази направлення судової повістки ОСОБА_3 за місцем її проживання у встановленому ЦПК порядку.

Отже, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги законодавства та матеріали справи уваги не звернув, розглянув заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження без належного повідомлення ОСОБА_3 про дату, час та місце її розгляду, а саме даних про отримання нею повістки про судове засідання, яке відбулося 06 жовтня 2022 року, розгляд справи не відклав, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2011 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 08 серпня 2022 року про усунення описки щодо написання прізвища боржників, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11 жовтня 2017 року в розмірі 17960,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 142056 грн. 53 коп., судовий збір по 710 грн. 28 коп. з кожного та по 60 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (т.1 а.с.74-75, провадження 2-во/490/8/22 а.с.33-34).

На виконання вищезазначеного рішення 26 квітня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» були видані виконавчі листи (т.1 а.с.77,100-101, провадження 2-во/490/8/22 а.с.8-9).

20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» було відступлено право вимоги за Кредитним договором № 0 від 11 жовтня 2007 року, та ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором № 0 ( т.1 а.с.92-95,104).

20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до якого на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» було відступлено право вимоги за Кредитним договором № 0 від 11 жовтня 2007 року та ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 (т.1 а.с.96-98).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2013 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 12-1324/11 від 05 квітня 2011 року на ТОВ «Вердикт Фінанс» (т.1 а.с.108-109).

Відповідно до інформації про виконавче провадження, постановою державного виконавця Миколаївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області( далі- відділ ДВС) від 20 травня 2011 року було відкрито виконавче провадження №26633329 з примусового виконання вищевказаного судового рішення щодо боржника ОСОБА_2 ( т.1 а.с.102).

Постановою державного виконавця цього ж відділ ДВС від 16 жовтня 2014 року на підставі пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачеві (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування) (т.1 а.с. 146, т.2 а.с.239-240).

У листі Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 09 грудня 2019 року за результатами розгляду адвокатського запиту від 28 листопада 2019 року зазначено, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, журналів реєстрації загальної вхідної кореспонденції, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за період з 2016-2019 роки виконавчий документ з примусового виконання виконавчого листа по справі № 12-1324/2011 виданого 26 квітня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в розмірі 142826,81 грн. на виконання до відділу не надходило та на виконанні станом на 03 грудня 2019 року не перебувало.

Листом Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 січня 2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 повідомлено, що виконавче провадження № 26633329, відповідно до Розділу 9 пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, знищено за закінченням строку архівного зберігання згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27 лютого 2018 року (т.1 а.с.149,150).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2019 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 26 лютого 2021 року про виправлення описки, ТОВ «Вердикт Фінанс» видано дублікат виконавчого листа № ц-12-1324/11 та поновлено ТОВ «Вердикт Фінанс» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з приводу примусового виконання виконавчого листа по справі № ц-12-1324/11.

ТОВ «Вердикт Фінанс» отримано дублікати виконавчих листів у справі № ц-12-1324/11 (т.1 а.с.134, т.5 а.с.16, матеріали провадження 4-с/490/53/2020 а.с. 18, 21).

Постановою державного виконавця Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 24 травня 2011 року було відкрито виконавче провадження №26674582 з примусового виконання вищевказаного судового рішення щодо боржника ОСОБА_3 .

Постановою державного виконавця цього відділу ДВС у зв`язку з ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2013 року у справ (490/6909/13-ц) замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Вердикт Фінанс».

На підставі заяви представника ТОВ «Вердикт Фінанс» від 08 грудня 2020 року, постановою державного виконавця відділу ДВС від 09 грудня 2020 року виконавчий документ №ц12-1324/2011, виданий 26 квітня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва щодо боржника ОСОБА_3 повернутий стягувачеві на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( матеріали провадження 4-с/490/53/2020 а.с.46-119).

Надалі, 12 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № ц-12-1324/2011 року від 26 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «УкрСиббанк», що згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2013 року за № 490/6909/13-ц замінено на його правонаступника, яким є ТОВ «Вердикт Фінанс».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. від 12 січня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64104031 з виконання виконавчого листа № ц12-1324/2011 виданого 26 квітня 2011 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 11 жовтня 2007 року в розмірі 17960,47 доларів США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ складає 142 056 грн. 53 коп., з яких: сума заборгованості за основним та простроченим кредитом складає 16 119,97 доларів США, еквівалентних 127499,29 грн, сума заборгованості за строковими та простроченими процентами складає 1591,91 доларів США, еквівалентних 12 591,05 грн, сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та по процентах складає 248,59 доларів США, еквівалентних 1 966,19 грн, а також судовий збір по 710 грн 28 коп. з кожного та по 60 грн. 00 коп. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Також постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. від 12 січня 2021 року стягнуто з боржника ОСОБА_3 основну винагороду в розмірі 1796,95 USD.

12 січня 2021 року приватним виконавцем Куліченко Д.О. за вихідним № 114 направлено ОСОБА_3 вимогу про подання в п`ятиденний строк приватному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника - ОСОБА_3 , з`явитись 20 січня 2021 року до офісу приватного виконавця Куліченко Д.О. та надати приватному виконавцю документальне підтвердження виконання рішення суду або пояснення щодо причин невиконання рішення суду.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області від 12 січня 2021 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, кошти і цінні папери, майнові права, корпоративні права частки у статутному капіталі, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно та майнові права боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, та інше майно боржника, яке зберігається у банку, в тому числі у індивідуальному банківському сейфі, що належить боржнику ОСОБА_3 (т.2. а.с.18,19, 99-100, 101-102, 103-107,108-109).

У зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О., його заміщення здійснює приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В.

Згідно договору № 15-07/2020 про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року право вимоги за кредитним договором № 0, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», поручитель ОСОБА_3 право вимоги перейшло від ТОВ «Вердикт Фінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» (Новий кредитор). Наведене підтверджується Актом приймання-передачі прав вимоги від 15 липня 2020 та витягом з Додатку № 3 (реєстр боржників) до вказаного Договору.

Звертаючись до суду з заявою про заміну вибулого стягувача на його правонаступника у справі №2-1324/11 заявник посилався на те, що заміна кредитора відбувається вибуттям цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміну належить проводити відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 512 ЦК України та статті 442 ЦПК України.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається з видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому, разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 постанови від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 .

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на встановлений факт наявності невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 17960,47 доларів США на момент укладення договору № 15-07/2020 про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло усіх прав кредитора за зобов`язаннями боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 11 жовтня 2007 року, а тому наявні підстави для матеріального правонаступництва у спірних правовідносин.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Центральногорайонного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2019 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 26 лютого 2021 року про виправлення описки, задоволено заяву ТОВ «Вердикт Фінанс» про видачу дублікату видано дублікат виконавчого листа № ц-12-1324/11 та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з приводу примусового виконання виконавчого листа по справі № ц-12-1324/11. Строк пред`явлення виконавчого документа ще не закінчився.

На час прийняття ухвали суду від 20 грудня 2019 року, у Заводському відділі ДВС Миколаївського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №26674582 з примусового виконання вищевказаного судового рішення щодо боржника ОСОБА_3 , яке постановою державного виконавця відділу ДВС від 09 грудня 2020 року виконавчий документ №ц12-1324/2011, виданий 26 квітня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва повернутий стягувачеві на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

12 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № ц-12-1324/2011 року від 26 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «УкрСиббанк».

Зважаючи на наведене, на час звернення до суду з вказаною заявою виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 є відкритим та перебуває на виконанні, а тому наявні підстави для заміни стягувача «ТОВ «Вердикт Фінанс» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні.

Виконавчий документ №ц12-1324/2011, виданий 26 квітня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва стосовно боржника ОСОБА_2 постановою державного виконавця від 16 жовтня 2014 року на підставі пункту 4 частини1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернутий стягувачеві.

Частиною 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в чинній на час повернення редакції, передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, то він мав право протягом встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, повторно пред`явити його до виконання до виконавчої служби.

Доказів повторного пред`явлення стягувачем виконавчого листа №ц12-1324/2011 до виконання до 20 грудня 2019 року,стосовно вказаного боржника, матеріали справи не містять.

Між тим, як зазначалося, вище ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2019 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 26 лютого 2021 року про виправлення описки, ТОВ «Вердикт Фінанс» видано дублікат виконавчого листа № ц-12-1324/11 та поновлено ТОВ «Вердикт Фінанс» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з приводу примусового виконання виконавчого листа по справі № ц-12-1324/11.

На час звернення заявника до суду з вказаною заявою відсутні відомості щодо відкриття виконавчого провадження після отримання ТОВ «Вердикт Фінанс» дублікату виконавчого листа на підставі ухвали суду від 20 грудня 2019 року, строк на пред`явлення якого до виконання не пропущено.

За такого, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_2 не пропущено, а до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу, ТОВ «Вердикт Капітал» є стягувачем у виконавчому документі, то наявні підстави для заміни стягувача «ТОВ «Вердикт Фінанс» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому листі, виданому Центральним районним судом м. Миколаєва у справі №ц12-1324/2011 26 квітня 2011 року щодо вказаного боржника.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту набуття заявником ТОВ «Вердикт Капітал» прав кредитора апеляційним судом відхиляються, оскільки заявником на підтвердження даної обставини надано належні та допустимі докази: завірена копія Договору відступлення прав вимог №15-07/2020 від 15 липня 2020 року; витяг з додатку №3 до договору №15-07/2020 від 15 липня 2020 року про відступлення прав вимог за кредитним договором; акт приймання-передачі прав вимоги від 15 липня 2020 року.

Даний договір відступлення права вимоги є чинними і ніким не скасований, відтак згідно ст. 204 ЦК України є правомірними та підтверджують факт набуття ТОВ «Вердикт Капітал» прав кредитора за ними.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих наслідків для нього. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Інших наслідків неповідомлення боржника про заміну кредитора законом не передбачено, отже ця обставина не є перешкодою для ухвалення судом рішення про заміну кредитора у виконавчому провадженні.

Інші аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та не впливають на висновки суду.

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допустив порушення норм процесуального права, то апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та прийнявши нову про часткове задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони стягувача виконавчого провадження її правонаступником, боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на його правонаступника на Товариств з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1324/11, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 26 квітня 2011 року відкритого щодо боржника ОСОБА_3 .

Замінити стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на Товариств з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому листі у справі №2-1324/11, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 26 квітня 2011 року щодо боржника ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 03 травня 2023 року.