Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2336/22 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н.М.
Категорія 55 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

без участі сторін

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»

на додаткове рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М.

у цивільній справі №296/2336/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомира Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3469, вчинений 16.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 22.08.2022 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3469, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 16.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 13443, 60 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп. судового збору за подання позовної заяви та 496 грн 20 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

12.09.2022 представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2022 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

У поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» просить вказане додаткове рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 20000,00 грн. до 2500, 00 грн. На думку апелянта, додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що розподіляючи витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведеним, документально обгрунтованим та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов ВС у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.

Зазначає, що відповідач заперечень проти позову не висловив, визнав вимоги позивача і не заперечував проти задоволення позову. Відтак, даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що представником ОСОБА_1 у цій справі був адвокат Бородін Д.В., який діяв на підставі ордеру серії АМ №1018949 на надання правової допомоги (а.с.21), Договору про надання правничої допомоги б/н від 18 грудня 2021 року(а.с.17-18).

Відповідно до п.2.1. Договору про надання правничої допомоги б/н від 18 грудня 2021 року, який укладений між адвокатом Бородіном Д.В. та Нестерчук Ю.А. оплата за цим договором визначається і здійснюється відповідно до протоколу погодження гонорару.

Відповідно до протоколу погодження договірної ціни гонорару адвокату від 24 грудня 2022 року (а.с.19) вартість професійної правничої допомоги адвоката за представництво інтересів клієнта складає 20000,00.

Рішення суду в частині вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не оскаржується. Тому його законність апеляційним судом не перевіряється.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, адвокат Бородін Д.В. представляв інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції, що підтверджується ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1018949 (а.с 21), та копією Договору про надання правничої допомоги б/н від 18 грудня 2021 року(а.с.17-18). У позовній заяві від 12 травня 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 20 000 грн.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

В даному випадку апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки вони не ґрунтуються на всебічно досліджених доказах, наявних в матеріалах справи, які підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу.

З огляду на зазначене, наявний у матеріалах справи договір про надання правничої допомоги б/н від 18 грудня 2021 року(а.с.17-18) свідчить, що представником ОСОБА_1 у цій справі був адвокат Бородін Д.В..

В обґрунтування витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. представником ОСОБА_1 - адвокат Бородіним Д.В. надано протоколу погодження договірної ціни гонорару адвокату від 24 грудня 2022 року (а.с.19).

Судом також враховується, що матеріали справи містять клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»(а.с.163-164).Товариство посилається на відсутність детального опису робіт (наданих послуг),а тому неможливо оцінити співмірність витрат щодо виконання адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (а.с.48-49).

Такі доводи заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції.

Виходячи із змісту письмових доказів, наданих представником ОСОБА_1 - адвокат Бородіним Д.В., враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Разом з тим, із врахуванням невеликої складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, надання послуг колегія суддів приходить до висновку, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

За наведених обставин та відповідно до положень п.4 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване додаткове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, - п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» задовольнити частково.

Додаткове рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2022 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 20000 грн. до 4000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: