Справа № 215/6233/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі : головуючого, судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання Коломійчук К.Ю.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 р. позивача АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 09.07.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5527 про встановлення кредитного ліміту (далі Договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 151200,00 грн., строком на 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 09 липня 2024 р. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,0% річних. Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 16.07.2021 року складає 147133,15 грн., з яких: залишок строкового кредиту 116 394,23 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 0,00 грн.; залишок простроченого кредиту 8 929,17 грн.; залишок прострочених відсотків 0,06 грн., залишок прострочених комісій 21 809,69 грн. Таким чином, загальна заборгованість за вказаними кредитними договорами становить 147 133,15 грн. яку просить стягнути із відповідача на користь позивача та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 09.03.2023 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

В судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно укладав кредитний договір та отримував кошти, мав постійну, добре оплачувальну роботу та розраховував на певні кошти. На теперішній час його матеріальний стан змінився, він втратив роботу та має мінливий дохід, крім того тривалий час погашав заборгованість за кредитом, сума внесена ним перевищує надані банком кошти. Не погодився із нарахованими банком відсотками, згоден виконувати покладені на нього зобов`язання але розрахувати їх із врахуванням його заробітку зазначивши фіксований час, необхідний для виплати заборгованості.

Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 09.07.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 5527 про встановлення кредитного ліміту (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби у розмірі 151 200,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі, зі сплатою (відсотків) річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується підписом відповідача. Укладаючи з банком Договір клієнт приймає на себе всі обов`язки та набуває усіх прав, передбачених універсальним договором банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (а.с. 4-5).

Відповідно до умов Договору Банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі (а.с. 4).

Відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 151 200, 00 грн. на споживчі потреби, строком на 60 місяців, із фіксованою процентною ставкою, яка нараховується наступним чином: на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних.

Умови укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечував, що підтверджується його підписом у кредитному договорі. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів відповідач підтвердив у судовому засіданні відповідно до його пояснень.

Позивач АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договорами.

В порушення умов вказаного договору відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 16.07.2021 року відповідно до розрахунку заборгованості складає 147133,15 грн., з яких: залишок строкового кредиту 116 394,23 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 0,00 грн.; залишок простроченого кредиту 8 929,17 грн.; залишок прострочених відсотків 0,06 грн., залишок прострочених комісій 21 809,69 грн. Таким чином, загальна заборгованість за вказаними кредитними договорами становить 147 133,15 грн. (а.с. 14-17).

За змістом статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року №2121-III (далі - Закон).

Відповідно до статті 2 Закону банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання сплати процентів та інших зборів з такої суми.

Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.

Згідно із статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання його сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до вимог договору та вимог закону.

За загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. У статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Положеннями ст.614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Факт виконання позивачем умов вказаних кредитних договорів підтверджується матеріалами справи. Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за даними кредитними договорами виконав в повному обсязі.

Із матеріалів справи, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 користувався кредитними коштами за договором, які були надані Банком (а.с.18-51).

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 п.27 передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Враховуючи вищевказані положення закону та існуючі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов вищевказаних кредитних договорів відносно строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на стягнення її в судовому порядку.

Також, суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем суми заборгованості, які містяться в позовній заяві та письмових розрахунках до позову.

Відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості чи невідповідність розрахунків щодо нарахування несплачених відсотків та комісій за користування кредитними коштами.

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як роз`яснено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050,1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, а також те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, у повному обсязі доведеними з його боку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за договором №5527 від 09.07.2019 р.

Крім того, відповідно до ст.141ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2 270 грн. (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 526, 610, 612, 614, 615, 628, 629, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32) заборгованість за договором № 5527 від 09.07.2019 р, яка станом на 16.07.2021 року відповідно до розрахунку заборгованості складає 147133,15 грн., з яких: залишок строкового кредиту 116 394,23 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 0,00 грн.; залишок простроченого кредиту 8 929,17 грн.; залишок прострочених відсотків 0,06 грн., залишок прострочених комісій 21 809,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32) судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень. 00 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено суддею без проголошення 09.03.2023 року.

СУДДЯ: