УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

04 вересня2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київпастранс», поданою представником - Тараско Т.Є., на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року по справі за позовом Комунального підприємства «Київпастранс» до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Комунальне підприємство «Київпастранс», через представника - Тараско Т.Є., 14 червня2023 року засобами поштового зв`язку направило апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Для забезпечення апеляційного розгляду, перевірки обставин справи, дотримання строків на апеляційне оскарження, перевірки правових підстав для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, Київським апеляційним судом ухвалою від 21 червня 2023 року було витребувано матеріали цивільної справи № 759/12418/21 у суду першої інстанції.

20 липня 2023 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

21 липня 2023 року матеріали цивільної справи передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2023 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київпастранс», подану представником - Тараско Т.Є., на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме: вказати виключні підстави (виникнення обставин непереборної сили), передбачені п.2 ч. 2 статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення його повного тексту.

Апелянта попереджено, що наслідком ненадання доказів наявності виключних підстав, передбачених п. 2 ч. 2 статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є відмова у відкритті апеляційного провадження.

11 серпня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява Комунального підприємства «Київпастранс», подана представником - Тараско Т.Є., на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 25 липня 2023 року.

04 вересня 2023 року вказана заява передана судді-доповідачу.

Дослідивши зміст вказаної заяви, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки апелянтом недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Так, в ухвалі від 25 липня 2023 року Київським апеляційним судом було встановлено, що оскаржуване рішення Святошинського районного суду міста Києва ухвалено 10 серпня 2021 року, а апеляційну скаргу подано лише 14 червня 2023 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року може бути поновлений лише за наявності виключних підстав, передбачених ч. 2 статті 358 ЦПК України: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Також апеляційним судом було встановлено, що апелянт є позивачем у справі, а тому, відповідно, був обізнаний про розгляд даної справи судом першої інстанції. Отже, за таких обставин положення п. 1 ч. 2 ст. 358 ЦПК України не можуть бути застосовані апеляційним судом для поновлення строку на апеляційне оскарження, а єдиною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження може бути пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У заяві про усунення недоліків апеляційної скарги апелянт вказував, що оскільки апеляційним судом було зазначено про оприлюднення оскаржуваного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень 19 грудня 2022 року, твердження суду щодо спливу річного строку з моменту складення повного тексту рішення не відповідає дійсності.

Колегія суддів критично оцінює такий довід апелянта, зважаючи на те, що згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Отже, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення - 10 серпня 2021 року. Натомість апеляційну скаргу подано лише 14 червня 2023 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Поряд з цим, положення цивільного процесуального закону не пов`язують дату складення повного судового рішення з датою його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Натомість оприлюднення оскаржуваного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 19 грудня 2022 року лише свідчить про додаткову можливість позивача дізнатися про ухвалене судом першої інстанції рішення.

Також в заяві апелянт повторно звертав увагу суду на те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Не зважаючи на важливість питання, позивач був позбавлений можливості надати додаткові доводи та пояснення, не міг бути обізнаним про дату складення повного тексту рішення. Від моменту звернення до суду (03 червня 2021 року) апелянт відслідковував ухвалення рішення, однак позитивного результату це не дало. Вважає безпідставним будь-яке посилання на затягування процесу з боку позивача. Вказує, що 15 травня 2023 року представник позивача звернувся до суду із заявою про видачу копії рішення у даній справі та того ж дня отримав судове рішення.

Однак, вище вказані апелянтом обставини не є обставинами непереборної сили, які б перешкоджали апелянтові оскаржити судове рішення протягом строку на апеляційне оскарження. Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували перешкоджання судом позивачеві у наданні додаткових доводів та пояснень чи в можливості бути обізнаним про дату складення повного тексту рішення.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Таким чином, у апеляційній скарзі та заяві про усунення недоліків апеляційної скарги апелянтом не вказано виключних підстав, передбачених п.2 ч. 2 статті 358 ЦПК України, для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення,

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, оскільки у зазначені строки апелянтом чи його представником вказані недоліки апеляційної скарги не виправлені, відповідно до вимог ст. ст. 185, 357, 358 ЦПК України, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 лютого 2021 року (справа №263/4637/18, провадження №14-126цс20) за змістом ч.6 ст.357 ЦПК України на стадії відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач одноособово може вирішити лише питання залишення апеляційної скарги без руху. Питання щодо повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та відкриття апеляційного провадження вирішує суд апеляційної інстанції. Його склад визначений у ч.3 ст.34 ЦПК України, що міститься у Главі 3 розділу І «Загальні положення» ЦПК України. Згідно з приписом вказаної частини перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснює колегія суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів. Велика Палата Верховного Суду вважає, що слова «суд апеляційної інстанції» вжитті у ч.ч.1,2 ст.358 ЦПК України, треба розуміти як колегію суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів у світлі загальних положень ЦПК України щодо складу суду, який здійснює перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції (ч.3 ст.34 ЦПК України).

Враховуючи вказану правову позицію, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про відкриття апеляційного провадження чи відмову у відкритті апеляційного провадження у визначений частиною 2 статті 359 ЦПК України строк у зв`язку з відсутністю членів колегії.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київпастранс», поданою представником - Тараско Т.Є., на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року по справі за позовом Комунального підприємства «Київпастранс» до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Апелянту надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І.Мостова