Провадження № 2-о/761/535/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Печерський ВДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, у якій просить встановити факт, що його бабуся ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Макіївка Донецької області.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть своєї бабусі у відділі ДРАЦС, оскільки вона померла на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому звернулась до суду з даною заявою.

Ухвалою від 25.08.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 .

Згідно копії заповіту від 23.03.2014 р. за № 663, ОСОБА_2 заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в місті Макіївка Донецької області, про що зазначено у свідоцтві про смерть № НОМЕР_3 , виданому 05.12.2022 р. Міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції.

Як вбачається з довідки про причини смерті № 311 від 03.02.2022 р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 від хронічної серцево-судинної недостатності.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на те, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть своєї бабусі у відділі ДРАЦС, оскільки вона померла на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що місто Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією.

Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього Закону України передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2 - 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті його бабусі, отримати свідоцтво про смерть та в подальшому оформити спадщину, при цьому встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за даних обставин не вбачається можливим, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Макіївка Донецької області, громадянка України, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Макіївка Донецької області (причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність).

У відповідності до положень ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315-319, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Макіївка Донецької області, громадянка України, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Макіївка Донецької області (причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: