Єдиний унікальний номер судової справи: 486/2121/21
Номер провадження: 22-ц/812/146/23 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

15 березня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Царюк Л.М.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 листопада 2022 року, ухваленого під головуванням судді - Савіна О.І., в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (надалі ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС) про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул,

в с т а н о в и л а:

28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул.

Позов обґрунтовано тим, що з 05 жовтня 2006 року він працює в електричному цеху НАЕК «Енергоатом» ВП «ЮУ АЕС» електромонтером по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики турбінного цеху. Згідно наказу № 876-ос від 17 серпня 2018 року з 20 серпня 2018 року переведений на посаду майстра з ремонту, налагодження, перевірки та пуску устаткування атомних станцій (релейний захист та автоматика власних потреб блоків 1, 2) 1 групи. 09 грудня 2021 року ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Южноукраїнська АЕС» видано наказ № 1587-к, яким його відсторонено від роботи з 10 грудня 2021 року, у зв`язку з відмовою від проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19.

Вважає наказ незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він порушує його права на працю та її оплату, яке гарантовано Конституцією України та Кодексом законів про працю України, а підстава його винесення - відсутність профілактичного щеплення проти СОVID-19, не передбачена жодним законом.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 остаточно уточнивши позовні вимоги просив визнати незаконним наказ № 1587-к від 09 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи», в частині відсторонення від роботи без збереження заробітної плати з 10 грудня 2021 року, майстра з ремонту, налагодження, перевірки та пуску устаткування атомних станцій (релейний захист та автоматика власних потреб блоків 1, 2) 1 групи та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за вимушений прогул з 10 грудня 2021 року до 08 лютого 2022 року у сумі 72 408, 36 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина можливе виключно у випадках, передбачених Законом. Постанова КМУ № 1236 та Наказ МОЗ України №2393 жодним чином не обмежують прав людини і громадянина, які перелічені в ст. 64 Конституції України. Відсторонення працівника від роботи відбулось саме «з іншого випадку, передбаченого законодавством» згідно ст. 46 КЗпП України. ДП «НАЕК «Енергоатом» було направлено запит на адресу Міністерства охорони здоров`я України щодо надання роз`яснень вимог наказу МОЗ України №2393, на що отримали відповідні роз`яснення. 09 грудня 2021 року на засіданні штабу з координації роботи з проведення карантинних, профілактичних і протиепідемічних заходів для запобігання поширенню коронавірусу серед працівників ВП ЮУ АЕС винесено питання про виявлення фактів ухилення (відмови) працівників ВП ЮУ АЕС від обов`язкової вакцинації проти коронавірусу, яка стала обов`язковою для працівників ВП ЮУ АЕС з 08 грудня 2021 року згідно з відповідним наказом МОЗ № 2393 від 01 листопада 2021 року.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що оскаржуваний наказ винесений уповноваженою особою у відповідно до вимог законодавства, з дотриманням встановленого порядку. Крім того, суд констатував, що інтереси позивача не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян, і у співвідношенні статей 3 та 43 Конституції України, саме стаття 3 Конституції України має пріоритет.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги, що відсторонення від роботи є втручання у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому, в силу положень п. 1 ст. 92 Конституції України, таке втручання дозволено виключно законами України, які на час виникнення спірних правовідносин відсутні, а не підзаконними актами, до яких належить Постанову КМУ від 9 грудня 2020 року №1236 та Наказ МОЗ від 4 жовтня 2021 року №2153.

У судове засідання сторони не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог частин 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 наполягає на визнанні незаконним наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення.

ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС відзив на апеляційну скаргу не надав.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, представник відповідача зазначав, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина можливе виключно у випадках, передбачених Законом. Постанова КМУ № 1236 та Наказ МОЗ України №2393 жодним чином не обмежують прав людини і громадянина, які перелічені в ст. 64 Конституції України. Відсторонення працівника від роботи відбулось саме «з іншого випадку, передбаченого законодавством» згідно ст. 46 КЗпП України. ДП «НАЕК «Енергоатом» було направлено запит на адресу Міністерства охорони здоров`я України щодо надання роз`яснень вимог наказу МОЗ України №2393, на що отримали відповідні роз`яснення. 09 грудня 2021 року на засіданні штабу з координації роботи з проведення карантинних, профілактичних і протиепідемічних заходів для запобігання поширенню коронавірусу серед працівників ВП ЮУ АЕС винесено питання про виявлення фактів ухилення (відмови) працівників ВП ЮУ АЕС від обов`язкової вакцинації проти коронавірусу, яка стала обов`язковою для працівників ВП ЮУ АЕС з 08 грудня 2021 року згідно з відповідним наказом МОЗ № 2393 від 01 листопада 2021 року.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 січня 2023 року зупинено апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22).

21 лютого 2023 року на сайті Єдиний державний реєстр судових рішень оприлюднено постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року, прийняту по справі № 130/3548/21.

У зв`язку з чим, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року апеляційне провадження у справі поновлено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі №130/3548/21 зауважує, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як:

- кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих);

- форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим;

- умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження;

- контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.

Визначаючи об`єктивну необхідність щеплення працівника і перевіряючи законність його відсторонення від роботи для протидії зараженню COVID-19, необхідно з`ясовувати наявність наведених вище та інших факторів. Однак апеляційний суд залишив указані обставини поза увагою та не врахував, що відповідач не обґрунтовував необхідність відсторонення позивачки тим, що вона, працюючи черговою по переїзду, створювала загрози, які б вимагали вжиття такого суворого заходу втручання у право на повагу до приватного життя, який позбавляв позивачку заробітку.

При розгляді подібних справ суди повинні враховувати, що суспільні інтереси превалюють над особистими, однак лише тоді, коли втручання у відповідні права особи має об`єктивні підстави (передбачене законом, переслідує легітимну мету, є нагально необхідним і пропорційним такій меті)».

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням доводів апеляційної скарги, а також з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з`ясування обставин справи та дотримання вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність, вважає за необхідне витребувати з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» посадову інструкцію працівника ОСОБА_1 - майстра з ремонту налагодження, перевірки та пуску устаткування атомних станцій (релейний захист та автоматика власних потреб блоків 1,2) 1 групи.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 13, ч. 7 ст. 81, 84, 367 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Витребувати з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» посадову інструкцію працівника ОСОБА_1 - майстра з ремонту налагодження, перевірки та пуску устаткування атомних станцій (релейний захист та автоматика власних потреб блоків 1,2) 1 групи.

Відкласти розгляд справи на 29 березня 2023 року на 9.0 0 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Л.М. Царюк