Справа № 367/2706/22
Провадження №2/367/2858/2023
02 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Кухленка Д.С.,
при секретарі Вишневецькій А.Л.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майнових прав,-
До Ірпінського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майнових прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12.08.2015 між позивачем та відповідачем було укладено цивільно-правовий договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т. М., 12.08.2015 за реєстровим № 414. Відповідно до пункту 1.2 Договору відповідач зобов`язується передати у власність позивача будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 (далі - квартира) та оплатити вартість квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 282 750,00 грн. Позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості квартири, що підтверджується пунктом 1.1. Договору про внесення змін до Договору та актами прийому-передачі коштів від 25.08.2015 та від 26.08.2015. Згідно з пунктом 2.3. Договору орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2016 року. Відтак, як вбачається позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність відповідачем позивачу квартиру не передано, жодних дій спрямованих на передачу у власність, будь-яким передбаченим діючим законодавством способом позивачу квартири, відповідачем не вжито. Крім того, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 13.07.2022 № 1307/1 на адвокатський запит ОСОБА_3 від 01.07.2022 № 025/22, інформація щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації. Будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору. Зазначені дії відповідача є такими, що порушують право позивача, визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого за немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту є визнання права.
Так, у зв`язку з укладенням Договору у відповідача виникло майнове право на отримання коштів від позивача, а у позивача виникло майнове право на квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором. Вказав, що визнання за позивачем майнового права на квартиру дасть йому можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі квартири у власність позивачу може тривати невизначений час, тому позивач має зменшити ризик того, що квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який він інвестував свої кошти. Таким способом має бути визнання за позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - квартиру. Також вказав, що позивачем виконано умови Договору в повному обсязі, однак у свою чергу відповідачем не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна квартира, яка після цього має стати власністю позивача, наявні правові підстави визнати за позивачем майнове право на квартиру.
В зв`язку з викладеним вище просить суд, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 майнові права на об`єкт будівництва - квартиру АДРЕСА_1. Стягнути із ОСОБА_2 , зареєстровано місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Линника В.Я. від 26 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Линника В.Я. від 09 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майнових прав та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 11 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до свого розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шевченко Ю.Г. у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Шевченко Ю.Г. надала суду заяву, в якій просила розгляд справи № 367/2706/22 проводити без участі позивача та її представника за наявними у матеріалах справи доказами. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору від 12 серпня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 414, позивач ОСОБА_1 12 серпня 2015 року уклала цивільно-правовий договір з ОСОБА_2 .(а.с.10-14).
Відповідно до пункту 1.2 Договору відповідач зобов`язується передати у власність позивача будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 (далі - квартира) та оплатити вартість квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 282 750,00 грн.
Згідно з пунктом 2.1 договору права на квартиру являють собою права на будівництво та отримання у власність квартири із наступними попередніми технічними характеристиками: найменування: квартира; будівельний номер 43; поверх 7; будинок АДРЕСА_1 ; проектна загальна площа 37,7; кількість кімнат 1.(а.с.10).
Відповідно до п. 3.1 договору загальна сума (вартість) квартири на день укладення договору складає 282750,00грн., п. 3.1.1. ціна 1 (одного) кв.м. загальної площі квартири - 7 500,00 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Згідно з пунктом 3.3.1. Договору сума гарантійного внеску 282 750,00грн. повинна бути сплачена до 12.09.2015року та згідно з пунктом 3.3.2. Договору вартість квартири, що зазначена в п.3.1 цього Договору до моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі квартири повинна бути оплачена стороною-2 в повному обсязі.
Також встановлено, що відповідно до Договору про внесення змін до договору, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 12.08.2015 року за реєстровим № 414 від 09.09.2015 та актів прийому-передачі коштів від 25.08.2015 та від 26.08.2015 позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості квартири. (а.с.15-17).
Відповідно до умов пункту 2.3. договору орієнтовний строк прийняття квартири в експлуатацію ІV квартал 2016 року.
З укладенням договору, позивач набув майнове право на об`єкт інвестування, а у відповідача виникло майнове право на отримання вартості квартири (грошових коштів за неї) та кореспондуючий обов`язок оформлення права власності на вказану квартиру за позивачем. Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом, що дає підстави для визнання його правомірним.
Договір між позивачем та відповідачем було укладено за фактичної відсутності об`єкту нерухомості, який на момент укладення договору перебував на стадії будівництва, а позивачу було передано право вимоги за оплатним договором.
Встановлено, що відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 13.07.2022 № 1307/1 на адвокатський запит ОСОБА_3 від 01.07.2022 № 025/22, інформація щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації.(а.с.20).
Зазначені дії ОСОБА_2 є такими, що порушують право ОСОБА_1 визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду
Так, у зв`язку з укладенням Договору у ОСОБА_2 виникло майнове право на отримання гарантійного внеску від ОСОБА_1 , а у ОСОБА_1 виникло майнове право на квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за Договором.
Визнання за ОСОБА_1 майнового права на квартиру дасть їй можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі квартири у власність позивачу може тривати невизначений час, тому позивач має зменшити ризик того, що квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який вона інвестувала свої кошти.
Таким способом має бути визнання за позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - квартиру.
Відтак, оскільки ОСОБА_1 виконано умови Договору в повному обсязі, а ОСОБА_2 у свою чергу не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна квартира, яка після цього має стати власністю позивача, наявні правові підстави визнати за ОСОБА_1 майнове право на квартиру.
Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.
Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію.
У безлічі випадків житловий будинок може простояти роками недобудованим. Тому позивачу необхідно зменшити всі можливі ризики того, що його квартира може дістатися комусь ще. Належним способом буде визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування).
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об`єкт інвестування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» вказує, що майнові права - це будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги.
У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому.
Тому визнання прав на об`єкт дасть у майбутньому можливість якось ідентифікувати свою квартиру серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа.
Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.
Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності - можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність» відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).
Майнове право - це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , виконала свої зобов`язання за договором, повністю оплативши вартість об`єкта (як вкладу за договором), тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав - квартири.
Із змісту договору випливає, що його предмет становить надання послуг щодо вкладання залучених коштів в будівництво житла та оформлення права власності на це майно в інтересах замовника.
Невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за договорами призвело до порушення прав позивача, саме: через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування (будівництва) в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у останньої відсутня можливість реєструвати право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майно як особливий об`єкт вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним.
Одним зі способів захисту порушених прав, ст. 16 ЦК України - передбачено визнання права.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Також при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.
Судом встановлено, що позивачем згідно з квитанціями сплачено судовий збір у розмірі 992,40грн. за подання позовної заяви та відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.
На підставі ст. 16, 190, 331, 526, 530 ЦК України, ст. 4,10, 76, 133, 137, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майнових прав - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 майнові права на об`єкт будівництва - квартиру АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_2 , зареєстровано місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Суддя: Д.С. Кухленко