КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4977/2023
УХВАЛА

06 вересня 2023 року м. Київ

Справа № 752/5915/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Рейнарт І.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , про відвід судді Ящук Т.І.

у справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_4 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року,

встановив:

У березні 2020 позивач ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, та уточнивши свої позовні вимоги, просить:

- встановити факт спільного проживання її з ОСОБА_1 однією сім`єю, без реєстрації шлюбу з 24 березня 2015 року по 29 лютого 2020 року;

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 наступне майно: п?ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; грошові кошти в розмірі 11145847,90 грн., що є вартістю майна/меблів/обладнання в квартирі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; грошові кошти в розмірі 5388800,00 грн., що були витрачені ОСОБА_1 не на потреби сім?ї та не з метою, з якою були взяті ним з сімейного бюджету; грошові кошти в розмірі 1000000,00 грн., що є часткою в статутному капіталі ТОВ «АР-КА», внесеною ОСОБА_1 за рахунок спільних коштів сторін по справі;

- поділити спільне сумісне майно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя, відступивши від засад рівності сторін наступним чином:

- визнати на ОСОБА_3 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; право власності на 2/3 частки грошових коштів в розмірі 11145847,90 грн., що є вартістю майна/меблів/обладнання в квартирі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; право власності на 2/3 частки грошових коштів в розмірі 5388800,00 грн.; право власності на 2/3 частки грошових коштів в розмірі 1000000,00 грн.;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; право власності на 1/3 частку, грошових коштів в розмірі 11145847,90 грн., що є вартістю майна/меблів/обладнання в квартирі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; право власності на 1/3 частку грошових коштів в розмірі 5388800,00 грн.; право власності на 1/3 частку грошових коштів в розмірі 1000000,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 17534647,90 грн., що становить грошовий еквівалент 2/3 часток грошових коштів, визначених в п.п. 3.2-3.4 позовних вимог;

- зобов`язати ОСОБА_1 перерахувати на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 17534647,90 грн. на банківський рахунок;

- покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

04 вересня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Ящук Т.І.

В обґрунтування заяви про відвід посилається на те, що на розгляді у судді Ящук Т.І. перебувала апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року про відмову в забезпеченні позову у справі № 369/4119/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, контакті з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

28 серпня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року про відмову в забезпеченні позову в справі № 369/4119/23 була розглянута по суті і у задоволенні її було відмовлено.

Зважаючи на те, що суддя Ящук Т.І. вже відмовила ОСОБА_1 у задоволенні його апеляційної скарги на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року і розгляд справи за цією апеляційною скаргою на ухвалу суду призначався з великими перервами у часі, а сторони справи № 369/4119/23 та справи 752/5915/20 одні і ті ж, вбачається, з точки зору незалежного спостерігача, упередженість та необ`єктивність у цивільній справі №752/4915/20 судді Ящук Т.І.

Тому, відповідач ОСОБА_1 та його представник мають об`єктивні

побоювання щодо безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій) та її особистих переконань (суб`єктивний критерій) судді Київського апеляційного суду Ящук Т.І., щоб усунути сумніви щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення відповідно до принципів статті 6 Європейської Конвенції, керуючись статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Ящук Т.І. на підставі наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Судом встановлено, що в провадженні судді Київського апеляційного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року у справі № 369/4119/23 про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчий комітет Трускавецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, прийнятою у складі колегії суддів Ящук Т.І., Верланова С.М., Гаращенка Д.Р., у справі № 369/4119/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року залишено без змін.

З огляду на викладене та виходячи із підстав заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить в собі підстав для відводу, передбачених ст. 36-37 ЦПК України, які б перешкоджали приймати участь у розгляді даної справи чи свідчили б про упередженість судді Ящук Т.І., оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості судді Ящук Т.І., в результаті справи, або інших обставин, що викликають сумнів в її неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи не встановлено.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У зв`язку з тим, що заява про відвід у даній справі надійшла 04 вересня 2023 року, а справа призначена до розгляду на 13 вересня 2023 року, заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Ящук Т.І. підлягає передачі відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати відвід, заявлений представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , судді Ящук Т.І. - необґрунтованим.

Справу передати для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - для вирішення заяви про відвід судді Ящук Т.І.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Рейнарт І.М.