Справа № 548/953/23
Провадження №2/548/312/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2023 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Позивач просить скасувати арешти, накладені відділом державної виконавчої служби Хорольського районного управління юстиції постановою АА № 814932 від 06.03.2008 та постановою ВП № 20597705 від 03.08.2010.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача було накладено на виконання вищевказаних постанов державного виконавця, зокрема, в межах виконавчого провадження №20597705 від 02.08.2010, відкритого на підставі судового наказу № 2-р-142, виданого 04.08.2008 Хорольським районним судом про стягнення з позивача на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 2594,93 грн 26.08.2010. Позивач є стороною виконавчого провадження, оскільки являється боржником по вищезазначеному виконавчому провадженню. 26.08.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", (який діяв на той час) у зв`язку з відсутністю належних боржникові майна та коштів.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно. Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно. Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VIIЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень). Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 607/3894/17. Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Арешт на нерухоме майно позивача накладено державним виконавцем, зокрема, в порядку виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 20597705, відтак заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 186, 447 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він вправі звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному Розділом VII ЦПК України.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви та додатками невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. П. Старокожко