КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3165/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя,

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя.

Позивачка просила суд: встановити факт спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу у період з листопада 1998 року по 04 листопада 1999 року, визнати спільною сумісною власністю подружжя майно: п`ятикімнатну квартиру, загальною площею 147,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 293,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку, площею 0,15 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:002:1890, земельну ділянку, площею 0,1114 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:1891, паркувальне місце позиція 12, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , квартиру, загальною площею 170,5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 , двокімнатну квартиру, загальною площею 101, 90 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , двокімнатну квартиру, загальною площею 103, 5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на 1 поверсі, який знаходиться у ГБК Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамблоки плюс», за адресою: м. Київ, вул. Н. Юрківська, 2, машиномісце № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці по вул. Фрунзе, 14-18, м. Київ, автомобільний бокс № НОМЕР_3 , розташований у Гаражному кооперативі «Підземна автостоянка «Позняки-17», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, автомобільний бокс № НОМЕР_4 , розташований у Гаражному кооперативі «Підземна автостоянка «Позняки-17», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак, НОМЕР_5 , автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак, НОМЕР_6 . Визнати право власності по частині на вказане майно за нею та відповідачем.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року роз`єднано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя на 4 окремих цивільних провадження.

Суд ухвалив:

Цивільну справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя: квартири АДРЕСА_7 , автомобільних боксів № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 розташованих у ГБК «Підземна автостоянка «Позняки-17» по вул. Драгоманова, 17-А в м. Києві, автомобілів Тоyota Camry, д.н.з. НОМЕР_5 та Тоyota Camry, д.н.з. НОМЕР_6 залишити в провадженні Дарницького районного суду м. Києва для подальшого розгляду за виключною підсудністю.

Цивільну справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя: житлового будинку розташованому у АДРЕСА_2 , земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1890, розташованої у АДРЕСА_2 ; земельної ділянки, площею 0,1114 га, кадастровий номер :02:002:1891, розташованої у АДРЕСА_2 направити до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду за виключною підсудністю.

Цивільну справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя: паркувального місця позиція 12, розташованого в АДРЕСА_3 ; квартири АДРЕСА_8 направити до Жовтневого (Соборного) районного суду м. Дніпра для подальшого розгляду за виключною підсудністю.

Цивільну справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя: квартири АДРЕСА_9 ; квартири АДРЕСА_10 ; гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого на 1 поверсі в приміщенні ГБК ТОВ «Керамблоки плюс» в м. Києві, вул. Н. Юрківська, 2; машиномісця № НОМЕР_2 розташованого в підземній автостоянці по АДРЕСА_11 направити до Подільського районного суду м. Києва для подальшого розгляду за виключною підсудністю.

Не погоджуючись із такою ухвалою, позивачка ОСОБА_3 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Дарницького районного суду м. Києва.

Своїм правом на подачу відзиву відповідач ОСОБА_2 не скористався.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя.

Позов подано за загальним правилом підсудності (ст. 27 ЦПК України) - за місцем проживання відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у справі.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, 11 листопада 2022 року в судовому засіданні суд з власної ініціативи поставив на обговорення учасників справи питання про роз`єднання позовних вимог позивачки ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в частині розподілу житлового будинку розташованому у АДРЕСА_2 , земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1890, розташованої у АДРЕСА_2 ; земельної ділянки, площею 0,1114 га, кадастровий номер :02:002:1891, розташованої у АДРЕСА_2 , які за виключною підсудністю відносяться до розгляду Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області; паркувального місця позиція 12, розташованого в м. Дніпрі, вул. Жуковського, 21-А, приміщення 98; квартири АДРЕСА_8 , які територіально розташовані у Соборному районі м. Дніпра і за виключною підсудністю відносяться до розгляду Жовтневим (Соборним) районним судом м. Дніпра; квартири АДРЕСА_9 ; квартири АДРЕСА_10 ; гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого на 1 поверсі в приміщенні ГБК ТОВ «Керамблоки плюс» в м. Києві, вул. Н. Юрківська, 2; машиномісця № НОМЕР_2 розташованого в підземній автостоянці по АДРЕСА_11 , які територіально розташовані в Подільському районі м. Києва і за виключною підсудністю відносяться до розгляду Подільським районним судом м. Києва.

Постановляючи ухвалу про роз`єднання позовних вимог та передачу справи до інших судів, суд першої інстанції мотивував її тим, що при зверненні до суду з даним позовом позивач та її представник не вказали ціну позову, не зазначили вартість окремо кожного нерухомого майна, що підлягає розгляду, і не надали з цього приводу доказів, а призначена судом за клопотанням представника позивача судова будівельно-технічна експертиза не була проведена у зв`язку з відмовою оплатити дану експертизу позивачем, тому суд позбавлений можливості встановити найвищу вартість об`єкту (об`єктів) нерухомого майна для визначення підсудності даної справи в порядку ч.1 ст.30 ЦПК України.

За таких обставин суд вирішив роз`єднати позовні вимоги, підсудні різним судам за правилом виключної підсудності, та направити цивільну справу в частинах позовних вимог для розгляду до відповідних місцевих судів за місцезнаходження нерухомого майна сторін по справі.

Колегія суддів не може погодитися з цими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За правилами ч.2, ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Як визначено ч. 6 ст.188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

За змістом п.п.2-3п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін. У разі виявлення під час проведення попереднього судового засідання чи під час судового розгляду справи по суті порушення правил виключної підсудності суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду.

Пунктом 15 цієї ж Постанови роз`яснено, що роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює

вирішення справи (зокрема, у зв`язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Як видно із матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 зауважувала, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63).

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що роз`єднання у різні провадження позовних вимог щодо поділу окремих об`єктів майна подружжя не спрямоване на реалізацію завдання цивільного судочинства та не сприяє ефективному вирішенню спору.

Суд першої інстанції не врахував, що предметом позову у даній цивільній справі є проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ всього майна подружжя, набутого за цей час. Передаючи на розгляд різних судів справу в частинах суд не обґрунтував того, що сумісний розгляд заявлених вимог ускладнює вирішення справи та дійшов помилкового висновку про необхідність передачі справи (в частинах) на розгляд інших судів.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Ігнатченко

С.І. Савченко