Справа № 522/9560/21
Провадження № 2/522/1496/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Сулими А.С.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.08.2003 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, який 20.01.2015 рішенням Малиновського районного суду м. Одеси був розірваний. Від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилися діти ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Однак, батьком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) насправді є ОСОБА_1 , про що позивач дізнався після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 29.07.2020. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 07.10.2015 № 10110, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції.

Ухвалою суду від 17.06.2021 відкрито провадження у справі в прядку загального позовного провадження та залучено до участі у справі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

05.07.2021 до суду від представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд розглядати справу за відсутності відділу та залишає вирішення справи на розсуд суду.

07.07.2021 до суду від представника Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла заява, у якій він просить суд провести судове засідання у його відсутність.

07.07.2021 до суду від ОСОБА_3 надійшла заява, у якій вона повідомляє суд про те, що зі змістом позову ознайомлена, викладені обставини в позові відповідають дійсності, так як її дочка ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дійсно є дочкою ОСОБА_1 . Тому, просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки подання цієї заяви їй відомі та зрозумілі.

16.08.2021 до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства, оскільки не є біологічним батьком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

17.08.2021 ухвалою суду призначено у справі № 522/9560/21 судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4) та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

20.08.2021 до суду від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він просить суд задовольнити позовні вимоги.

27.08.2021, 21.01.2022, 07.02.2022, 23.05.2022, 30.12.2022 до суду від представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли повідомлення, у яких викладено прохання про розгляд справи за їх відсутності.

14.12.2021 на адресу суду від КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшов лист у якому повідомляється про повернення справи № 522/9560/21 та копії ухвали суду від 17.08.2021 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства у справі № 522/9560/21 без виконання, у зв`язку із неприбуттям 01.11.2021 ОСОБА_3 та дитини ОСОБА_4 та неприбуттям 03.12.2021 ОСОБА_1 до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків та неможливістю виконання експертизи.

10.10.2022 до суду від представника позивача надійшла заява, у якій він просить здійснити розгляд справи у його відсутність.

15.12.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 08.08.2003 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб повторним від 12.06.2014, Серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, який було розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2015 у справі № 521/10159- 14- ц.

Від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилися діти: донька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , видане Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси) та донька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження від 07.10.2015, Серія НОМЕР_3 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції).

29.07.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.07.2020, Серія НОМЕР_4 , виданим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється положеннями ст. 128 СК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі№ 591/6441/14-зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Згідно з ч. 4, п.п. 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З аналізу наведеної норми процесуального закону слід дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.08.2021 було призначено у справі № 522/9560/21 судову молекулярно-генетичну експертизу проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4) для вирішення питання: «чи є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_5 ) батьком дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 )?» та зобов`язано ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_6 ) з`явитися до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, провул. Валіховський, 4) з дитиною ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження дитини для забору біологічного матеріалу.

Проте, експертиза була не проведена у зв`язку із відмовою ОСОБА_3 від будь-яких медичних маніпуляцій щодо неї та її дитини ОСОБА_4 (заява ОСОБА_3 від 08.11.2021, адресована КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи»).

Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини.

Оцінивши процесуальну поведінку відповідача ОСОБА_3 з точки зору дотримання нею критерію добросовісності використання процесуальних прав, суд дійшов висновку, що вона навмисно ухилилася від проведення експертизи, з огляду на те, що вона надала до суду заяву, у якій повідомила, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_4 .

Натомість позивач, вчиняв всі можливі дії пов`язані із сповіщенням відповідача про дати проведення експертизи, яку ОСОБА_3 уникала та не з`являлася з дитиною для забору біологічного матеріалу, а в кінцевому результаті надала заяву про відмову від будь-яких медичних маніпуляцій щодо неї та її дитини ОСОБА_4 .

Отже, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 не зацікавлена у якнайшвидшому вирішення справи, оскільки її дії спрямовані на затягування судового розгляду, на свідоме розуміння неможливості проведення судової експертизи без її та дитини фізичної участі, що порушує розумні строки розгляду справи та принцип рівності сторін та йде врозріз з інтересами малолітньої дитини.

Вказані дії, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який нею не заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від позивача.

Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що сторони у справі не заперечують, що позивач є біологічним батьком ОСОБА_4 , а також те, що першочерговому врахуванню при вирішенні справи підлягають інтереси дитини, а не самих сторін спору, що є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, а також те, що відповідачі визнали позов в повному обсязі, суд дійшов висновку, про задоволення позову про визнання батьківства та внесення відповідних змін до актового запису.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_5 ) батьком дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження від 07 жовтня 2015 року, Серія НОМЕР_3 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції), яка народилась у місті Одесі, Одеської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 07 жовтня 2015 року № 10110, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, а саме: в графі «батько» вказати « ОСОБА_1 , громадянин України», змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », змінити по батькові дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) по 454,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 17.02.2023.

Суддя І.А. Павлик