Номер провадження 2/366/67/23
Справа № 366/3463/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (, 02094, м.Київ, вул. Пожарського, 3) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , про відшкодування шкоди, завданої підприємству працівником, -

встановив:

Позивач 30.10.2017 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 22211 грн. 40 коп. та 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 19.05.2016 року згідно наказу № 349 КА/к-п відповідача було прийнято на роботу до ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаду водія автоколони № 1 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та доручено за його згодою виконувати додаткові обов`язки в порядку суміщення посади експедитора. Відповідно до наказу № 331 КА/к-п-д від 22.07.2016 року відповідача було переведено з 22.07.2016 року водієм тягача DAF ТЕ 86 NCA № АІ 4038 АК автоколони № 1 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» та за його згодою виконувати додаткові обов`язки в порядку суміщення посади експедитора. Згідно Наказу № 381 КА/к-п-д від 12.08.2016 року відповідача було переведено з 12.08.2016 року водієм тягача SCANIA Р340 LA № AІ 9791 ВО цієї ж автоколони відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» та за його згодою виконувати додаткові обов`язки в порядку суміщення посади експедитора.

Відповідно до Наказу № 551 КА/к-п-д від 09.11.2018 року відповідача, було переведено з 09.11.2016 року водієм автофургону ISUZU NQR 71Р № НОМЕР_2 автоколони № 3 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку філії Гаврилівський птахівничий комплекс ТОВ «Комплекс Агромарс» та за його згодою доручено виконувати додаткові обов`язки в порядку суміщення посади експедитора.

Згідно Наказу № 635 КА/к-п-д від 29.12.2016 року відповідача було переведено з 29.12.2016 року водієм автофургону та рефрижератора DAF FT CF 85.410 F № НОМЕР_3 автоколони № 1 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» та за його згодою виконувати додаткові обов`язки в порядку суміщення посади експедитора.

Крім того, 20.05.2016 року між ТОВ «Комплекс Агромарс» та ОСОБА_1 було укладено договори № 661-В та № 661-Е про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно яких ОСОБА_1 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввіреного йому автомобіля та матеріальних цінностей. Наказом від 26.04.2017 року № 251 КА/к-з відповідач був звільнений за власним бажанням. Внаслідок неналежного виконання своїх трудових обов`язків, недбайливого ставлення до майна ТОВ «Комплекс Агромарс», переданого ОСОБА_1 під індивідуальну матеріальну відповідальність за видатковими накладними, допущено нестачу та завдано позивачу збитків на загальну суму 23 716 грн. 20 коп. У зв`язку із тим, що відповідач добровільно не відшкодовує збитки завдані підприємству позивач вимушений був звернутися до суду.

Рішенням Іванківського районного суду від 06.02.2018 позовні вимоги задоволені у повному обсязі, ухвалене заочне рішення (Справа №366/3463/17, Провадження 2/366/29/18).

03.11.2021 року до суду від представника відповідача, адвоката Кісілевича О. М., надійшла заява про перегляд заочного рішення.

04.11.2021року ухвалою суду відповідачу поновлено пропущений строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Іванківського районного суду Київської області. Судове засідання з розгляду заяви призначене на 17.11.2021 року, яке відкладалось на 14.12.2021 року, 27.01.2022 року, 17.02.2022 року, 24.03.2022 року.

Судове засідання, яке призначене на 24.03.2022 року не проведено через військову агресію зс рф. Рішенням зборів суддів Іванківського районного суду від 24.02.2022 року № 3 тимчасово зупинено судочинство. Розпорядженням Голови Верховного суду від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 підсудність справ Іванківського районного суду визначено за Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області. Розпорядженням Голови Верховного суду від 21.04.2022 року № 18/0/9-22 відновлено територіальну підсудність справ Іванківського районного суду Київської області. Судове засідання призначено на 17.06.2022 року, відкладено на 27.07.2022 року, 20.09.2022 року, 06.10.2022 року.

Ухвалою від 06.10.2022заява задоволена: заочне рішення від 06.02.2018 скасоване. Вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, перше судове засідання призначене на 04.11.2022. Про день і час розгляду справи сторони повідомлялись шляхом надіслання рекомендованої поштової кореспонденції. Позивачем (ТОВ «Комплекс Агромарс») зазначена кореспонденція отримана 25.10.2022 ( т.2, а.с.242), однак у судове засідання сторони не з*явились, не повідомивши про причини неявки, заяв і клопотань до суду не надіслали. Судове засідання відкладене на 05.12.2022. Представник позивача про день і час розгляду справи сторони повідомлялись шляхом надіслання рекомендованої поштової кореспонденції. Позивачем (ТОВ «Комплекс Агромарс») зазначена кореспонденція отримана 15.11.2022 ( т.3, а.с.1), однак у судове засідання сторони не з*явились, не повідомивши про причини неявки, заяв і клопотань до суду не надіслали. Судове засідання відкладене на 27.12.2022. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіславши до суду письмові пояснення, в якому просив про проведення судового засідання за відсутності відповідача. У зв`язку з відсутністю інформації про отримання позивачем рекомендованої кореспонденції з викликом до суду , судове засідання відкладене на 08.02.2023. Представник позивача про день і час розгляду справи сторони повідомлялись шляхом надіслання рекомендованої поштової кореспонденції. Позивачем (ТОВ «Комплекс Агромарс») зазначена кореспонденція отримана 23.01.2023 ( т.3, а.с.14), однак у судове засідання сторони не з*явились, не повідомивши про причини неявки, заяв і клопотань до суду не надіслали.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріли справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі N 465/205/17 (провадження N 61-9536св21).

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої підприємству працівником.

З досліджених судом матеріалів цивільної справи вбачається, що після подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, скасування заочного рішення, призначення справи до розгляду позивач/його представник у судове засідання не з*являлись.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі N 558/9/18 (провадження N 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява N 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 757/23967/13-ц (провадження N 61-17220св18).

Зважаючи на викладене, чергову неявку позивач/його представника у судове засідання, суд визнає зловживанням процесуальними правами та затягуванням строків розгляду справи. Приймаючи дане рішення, суд виходить з того, що позивачем не долучено доказів неявки у судові засідання з поважних причин.

При цьому, суд бере до уваги, що у період воєнного стану, з метою забезпечення доступу до правосуддя, у тому числі й позивача, суд здійснює судочинство, а позивач своїх обов`язків не виконує.

Відтак, неявку позивача у судові засідання 04.11.2022, 05.12.2022 та 08.02.2023 суд визнає повторною, більш як двічі підряд, у зв`язку з цим, безпідставною, оскільки стороною не надано підтверджень щодо об`єктивності підстав неявки в судові засідання.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд, з урахуванням фактичних обставин, вважає за неможливе розгляд справи без участі позивача, оскільки відсутність пояснень сторони, письмового відзиву /заперечень, з урахуванням підстав скасування заочного рішення, перешкоджає суду ухвалити рішення у відповідності з вимогами ст.263 ЦПК України, а неявку позивача/його представника суд розцінює як не бажання бути учасником судового процесу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що неявка позивача перешкоджає вирішенню спору, останній не прибуває в судове засідання без поважних причин, у зв`язку з чим, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Зважаючи на підставі залишення позову без розгляду, сплачений судовий збір відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу не повертається.

підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 44, 201, 257, 259, 260, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої підприємству працівником залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу Іванківського районного суду Київської області може бути подана протягом 15 днів з дня складення її повного тексту ( 17.02.2023).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.П. Слободян