Справа № 524/6288/22
Провадження №2/524/502/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

Головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 . З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Бугайової Ліни Михайлівни. Постановою від 29.10.2021 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2 . Інші спадкоємці після померлої ОСОБА_3 , які б подали заяву про прийняття спадщини після її смерті, відсутні.

Позивач позовні вимоги зменшив, просив суд визнати за ним право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 31.10.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

24.01.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 53-54).

23.02.2023 року на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с. 60-62).

Ухвалою судді 28.02.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_4 надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду письмові пояснення, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд слухати справу без її участі та ухвалити рішення, ураховуючи норми діючого законодавства.

Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Бугайова Л.М. у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляла, заперечень на позов суду не направила.

Суд, дослідивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини справи:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадянського виконкому міської Ради народних депутатів міста Кременчука 13 березня 1996 року, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 668 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадянського виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області 17 серпня 1999 року, серія НОМЕР_2 , актовий запис № 1989 (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» № 61/3517 від 07.12.2022 року власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 (1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності, виданого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною контрою від 20.09.1996 року за р. № 2-4832; 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. виданого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною контрою від 20.09.1996 року за р. № 2-4834) та ОСОБА_1 (1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. виданого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною контрою від 20.09.1996 року за р. № 2-4834) (а.с. 55).

У жовтні 2021 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Бугайової Ліни Михайлівни.

Постановою від 29.10.2021 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 17).

За даними паспорту позивача ОСОБА_1 з 26.05.1987 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 17 від 22.11.221 року станом на день смерті матері позивача ОСОБА_3 , позивач проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

У вказаній квартирі ОСОБА_1 проживає і на даний час, оплачує отримані комунальні послуги та фактично володіє квартирою з часу відкриття спадщини.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Спадкове право охоплює норми, що регулюють відносини, пов`язані з переходом прав і обов`язків від померлої особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, однією з підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно та земельні ділянки є прерогативою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Надані позивачем письмові докази є належними та достатніми для висновку про те, що позовні вимоги є правомірними і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

23.02.2023 року представник позивача ОСОБА_4 зменшила позовні вимоги, посилаючись на ст. 49 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» просила повернути позивачу зайво сплачений судовий збір у розмірі 986 грн 67 коп.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення судового збору сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Ураховуючи викладене, позивачу слід повернути позивачу зайво сплачений судовий збір у розмірі 986 грн 67 коп.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Головне управління державної казначейської служби України у Полтавській області (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1) повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 986 гривень 67 копійок, сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 25.10.2022 року.

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Роз`яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (, адреса: пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська обл.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 13.03.2023 року.

Суддя Ж.О. Кривич