У Х В А Л А

01.09.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., за участі секретаря Сороки М.В., розглянувши подання Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Медведчук У.І. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань, що покладені на неї виконавчим листом № 1-59/2011 від 08.12.2011 та № 2-477/2007 від 01.11.2007, що видані Городоцьким районним судом Львівської області, мотивуючи тим, що на виконанні у Городоцькому ВДВС знаходяться вищеозначені виконавчі документи. В ході виконання держаним виконавцем здійснено запит до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України для виявлення джерел отримання доходів боржника, до Територіального сервісного центру МВС про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів, проте запитувані відомості не знайдені. З метою забезпечення виконання рішення суду 19.05.2021 винесено постанову про арешт майна боржника, відомості про обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень речових прав на нерухоме майно. 12.01.2023 державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої було встановлено, що боржник відсутня за адресою вказаною у виконавчому документі. На виклики до державного виконавця боржник не являється, декларацію про майно та доходи не подала. Враховуючи, що рішення суду ОСОБА_1 не виконано, боржник ухиляється від його виконання, просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Оглянувши подання та надані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як передбачено п. 19 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 14 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, та до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, суд враховує той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Державним виконавцем у поданні не зазначено, яким чином боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання, відсутні докази свідомого ухиляння боржника від виконання грошових зобов`язань, її наміри уникнути виконання грошового зобов`язання шляхом виїзду за межі України.

Сама лише наявність грошового зобов`язання не може бути єдиною умовою для обмеження у виїзді за кордон.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи наведене, суд вважає подання необґрунтованим та приходить висновку про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Керуючисьст.ст.260,441ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів.

Головуючий суддя Перетятько О.В.