ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Копитка Богдана Васильовича про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження №71385645, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», -

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року скаржник ОСОБА_1 звернувся Броварського міськрайонного суду Київської області з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Копитка Богдана Васильовича, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у якій просила визнати дії приватного виконавця про арешт коштів боржника неправомірним та скасувати постанову про арешт майна боржника від 24.03.2023 року в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що з метою виконання виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області №381/3447/17, приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках на ім`я скаржника, в результаті чого було арештовано її рахунок в АТ КБ «Приватбанк», який використовується для нарахування та отримання заробітної плати. У зв`язку з цим, вона позбавлена можливості отримувати заробітну плату, яка являється єдиним джерелом її існування.

Від приватного виконавця Копитко Б.В. надійшли заперечення на скаргу, в яких останній просив відмовити в задоволенні скарги.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю учасників справи.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2023 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2023 року дану цивільну справу передано до провадження судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А., а ухвалою судді від 17.07.2023 року призначено судове засідання з розгляду скарги та витребувано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №71385645.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, дійшов до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2017 року у справі №381/3447/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у розмірі 40655,00 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

На виконання вказаного заочного рішення 10.01.2018 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №381/3447/17, який стягувачем пред`явлений до примусового виконання.

24 березня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Копитком Б.В. у рамках виконавчого провадження №71385645, відкритого на підставі виконавчого листа №381/3447/17 виданого 10.01.2018, винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 36499,02 грн.

Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 станом на 30.05.2023 року має у банку картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Звертаючись до суду боржник зазначала, що внаслідок винесення приватним виконавцем зазначеної вище постанова, вона не може отримати заробітну плату.

Статтею 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01 липня 1949р., ратифікована 23 червня 1992р. визначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством.

Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

У рамках даної скарги ОСОБА_1 оскаржується постанова від 24.03.2023 року, що винесена у рамках виконавчого провадження №71385645.

Як вбачається із даних, що містяться у Автоматизованій системі виконавчого провадження, наразі, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні наступні відкриті виконавчі провадження: № АСВП: 71385645, № АСВП: 69813427.

Надана довідка з банку про надходження на рахунок зарплатних виплат не містить даних про накладення арешту на зазначений рахунок та відомостей, у рамках якого саме виконавчого провадження його було накладено та на підставі якої постанови виконавця.

Враховуючи наявність відкритих виконавчих проваджень, де боржник є ОСОБА_1 , суд позбавлений можливості дійти висновку про те, що арешт, за його наявності, накладено саме у рамках виконавчого провадження № 71385645 постановою від 24.03.2023 року.

За змістом ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, оскільки твердження скаржника не знайшли своє підтвердження у ході розгляду скарги, у задоволенні її вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Копитка Богдана Васильовича про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження №71385645, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.А. Осаулова