Справа №295/5571/23
08.11.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючої судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.
представника позивача адвоката Хоменка С.О.
представника третьої особи Колосюка О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Хоменком Сергієм Олександровичем, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
І. Короткий зміст позовних вимог:
04.05.2023 року адвокат Хоменко С.О. В інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських правОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що відповідач не виконує щодо сина жодного з батьківських обов`язків, абсолютно байдужий до морального, фізичного та духовного розвитку дитини. Відповідач дитиною не цікавиться, не провідує, не виявляє абсолютно ніякого інтересу до внутрішнього світу та навчання дитини; матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує.
На думку представника позивача ОСОБА_4 , зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав у зв`язку з його ухиленням від виконання батьківських обов`язків.
ІІ. Процедура та позиції сторін
19.05.2023 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 19.07.2023 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача, про виклик свідків, підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті.
У судових засіданнях адвокат Хоменко С.О. позов підтримав та просив задоволити з підстав, викладених у ньому. Вказав, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, проте, судові повістки повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання», причини неявки суду невідомі.
Крім того, у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання відповідача невідоме, на виконання положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач викликався в судові засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб порталі "Судова влада України" (а.с. 25, 32-33, 46-47, 58-59).
Відповідно до норм ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи Колосюк О.Ю. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених в ньому. В судовому засіданні 19.07.2023 р. долучив висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с. 39).
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України "Про охорону дитинства").
Статтею 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.04.2015 року (а.с. 6).
23.11.2017 р. Корольовським районним судом м. Житомира ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ( а.с. 7-8).
На підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10.04.2018 року розірваний шлюб між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , рішення набрало законної сили 11.05.2018 року (а.с. 10)
Зі змісту інформації, наданої класним керівником третього классу Швайківського ліцею Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, вбачається, що малолітній ОСОБА_5 відвідує навчальний заклад, батько ОСОБА_2 навчальний заклад жодного разу не відвідував, навчальним процесом сина не цікавиться (а.с.49,50).
Згідно з Висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , який затверджений рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №874 від 05.07.2023 року, встановлено, що виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 39).
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є відповідно батьком та тіткою позивачки, надали схожі за змістом покази, з яких вбачається, що ОСОБА_2 дитину не відвідує протягом восьми років, її розвитком не цікавиться, вихованням та начанням не займається, хоча ОСОБА_1 не чинить перешкод в спілкуванні батька з сином. Зауважили, що дитина ніколи не згадує про біологічного батька. Вихованням та розвитком сина ОСОБА_3 займається виключно мати ОСОБА_1 .
Таким чином, з досліджених судом письмових доказів та показів свідків, які суд оцінив на предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності у взаємозв`язку і в сукупності, встановлено, що малолітній ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю, яка здійснює за ним догляд, повністю займається його вихованням і матеріальним забезпеченням. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, з ним не спілкується, не цікавиться його життям, не займається його матеріальним забезпеченням, згідно висновку органу опіки та піклування визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина, а відтак на підставі пункту 2 частини 1 статті 164 СК України суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат
На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, місце знаходження: м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Повний текст рішення складений 17.11.2023 року.

Суддя О.В. Стрілецька