Справа №359/8329/23
Провадження №2/359/2481/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

В серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовував його тим, що 6 лютого 2020 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 26 серпня 2020 року позивач придбав земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області. У зв`язку з погіршенням сімейних правовідносин сторони мають розірвати шлюб. ОСОБА_2 посилається на те, що спірна земельна ділянка була придбана не за спільні грошові кошти подружжя, а за особисті грошові кошти позивача, отримані від продажу його земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :12:005:0025 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої по АДРЕСА_1 . Тому ОСОБА_2 просить суд визнати земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, його особистою приватною власністю.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_3 не з`явилась у судове засідання та неодноразово подавала заяви (а.с.31, 33, 42), в яких вона визнала позов та не заперечувала проти його задоволення.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2023 року (а.с.24-25) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 вересня 2023 року (а.с.32) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 визнала позов, з`ясування фактичних обставин справи та перевірка їх доказами здійснені під час підготовчого судового засідання. На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатом підготовчого провадження ухвалено рішення суду.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

6 лютого 2020 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_4 шлюб, зареєстрований у Бориспільському МР ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), про що був складений відповідний актовий запис №44. Після державної реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 6 лютого 2020 року (а.с.9).

26 серпня 2020 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.20-23), за яким позивач придбав земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області.

В той же день за позивачем було зареєстровано право власності на придбану земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №353620611 від 8 листопада 2023 року (а.с.49).

Спірні правовідносини регулюються главою 7 «Право особистої приватної власності дружини та чоловіка», главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України.

4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17, у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її оспорює. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що ОСОБА_2 придбав спірну земельну в період часу, протягом якого він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17, в такому випадку презюмується, що земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, може відноситись до спільної сумісної власності сторін.

Однак, ще 21 січня 2020 року, тобто до укладення шлюбу з відповідачем, ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.10-13), за яким позивач придбав земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :12:005:0025 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 . Цей об`єкт нерухомого майна був особистою власністю ОСОБА_2 25 серпня 2020 року він уклав з ОСОБА_8 договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.14-17), за яким позивач відчужив у власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :12:005:0025 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 . Зі змісту п.4 вказаного договору (а.с.14) вбачається, що продаж земельної ділянки був здійснений за грошові кошти в розмірі 70000 гривень, тоді як придбання спірної земельної ділянки було здійснено за грошові кошти в розмірі 50000 гривень, що підтверджується п.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 серпня 2020 року (а.с.20-23). У зв`язку з тим, що придбання спірної земельної ділянки відбулось на наступний день після продажу земельної ділянки, що була особистою власністю позивача, а розмір грошових коштів, отриманих ОСОБА_2 від продажу земельної ділянки, був достатній для придбання ним нової земельної ділянки, є переконливі підстави вважати, що земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, була придбана виключно за особисті грошові кошти позивача та є його особистою приватною власністю. Подані ОСОБА_2 письмові докази є достатніми в розумінні ст.80 ЦПК України для спростування презумпції спільної сумісної власності сторін на спірну земельну ділянку.

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №353620611 від 8 листопада 2023 року (а.с.49) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні записи про застосування обтяжень (арештів, заборон відчуження) відносно спірної земельної ділянки. Тому визнання в судовому порядку за позивачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна не порушить прав інших осіб, які не беруть участь у розгляді цивільної справи.

З огляду на це суд висновує, що з метою забезпечення юридичної визначеності в майнових правовідносинах, що виникли між сторонами, належить визнати земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується копією квитанції (а.с.7). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. Однак зі змісту заяви представника позивача ОСОБА_1 від 8 листопада 2023 року (а.с.47) вбачається, що його довіритель ОСОБА_2 просить не покладати на відповідача судові витрати.

З огляду на це суд висновує, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись ч.3 ст.200, п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.

Визнати земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

Повний текст рішення складений 20 листопада 2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта