Дата документу 20.01.2023
Справа № 334/4279/22
Провадження № 2/334/309/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію.

Позов обґрунтований тим, що на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач споживає електричну енергію та здійснює оплату спожитої електричної енергії на підставі виставлених поточних рахунків.

Однак, відповідач, в порушення умов ПКЕЕН та ПРРЕЕ, не виконує свої обов`язки належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1511,09 грн. з причин несплати виставлених рахунків за період з 17.01.2018 року по 01.01.2019 року, яку представник позивача просить стягнути з відповідача за рішенням суду, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно.

На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром.

Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У той же час, саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з наданою позивачем копією договору № 134703546 про користування електричною енергією, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 06.06.2012 року та копією особистого рахунку, встановлено місце постачання позивачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, позовна заява та наданий розрахунок заборгованості за електричну енергію стосується житлового приміщення, яке розташовано за адресою:. АДРЕСА_1 .

Так, суду не надано доказів, що відповідач є власником (співвласником) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , або з останнім укладено договір про користування електричною енергією саме за цією адресою.

В силу ст. 11 ЦК України та п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Такі ж висновки, викладені у правових висновках Верховного Суду України у постановах №6-110цс12 від 10.10.2012 року та №6-59цс13 від 30.10.2013 року, що в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для застосування іншими судами загальної юрисдикції.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до яких відноситься й надання електричної енергії.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження надання відповідачу електричної енергії на адресу: АДРЕСА_1 , суд оцінює критично доводи позивача, що він має право вимагати від відповідача стягнення заборгованості за надання послуг на вищезазначену адресу.

За таких обставин позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 89, 133, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Гнатюк