Справа № 127/2-7119/2010
Провадження № 6/127/557/23
УХВАЛА

20 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з цією заявою та просив замінити стягувача у виконавчому листі з виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2011 в справі №2-7119/2010 з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Українська факторингова компанія», видати дублікат виконавчого листа по цій справі та поновити строк пред`явлення його до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2011 в справі №2-7119/2010 за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 стягнуто з останньої на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором №1/39/020408 від 02.04.2008 в сумі 125903,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2010 в еквіваленті на національну валюту складає 997051,99 грн, а також витрати у виді судового збору в сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне розгляду справи в сумі 120 грн.

Заявник зазначає, що 15.02.2022 між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №1/39/020408 від 02.04.2008, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до заявника.

Заявник вказує, що ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» неодноразово звертався до Центрального ВДВС м.Вінниці з приводу виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , однак відповіді не отримав, не отримав відомостей і заявник. Разом з тим, із відповіді слідує, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 перебував на виконанні, однак 15.05.2017 повернутий стягувачу. При цьому звертає увагу, що виконавчий лист направлений ще ПАТ «БМ Банк», банківська діяльність якого припинена відповідно до рішення загальних зборів акціонерів 19.03.2018, а доказів направлення його стягувачу не надані. Тобто вказує, що виконавчий лист був втрачений, а строк пред`явлення його до виконання пропущений з поважних причин. Вказане і стало підставою для звернення до суду з цією заявою.

Представник заявника та інші учасники справи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що подану заяву можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 12.10.2010 в справі №2-7119/2010 за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/39/020408 від 02.04.2008 в сумі 125903,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2010 в еквіваленті на національну валюту складає 997051,99 грн, а також витрати у вигляді судового збору в сумі 1700 грн та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

15.04.2011 на підставі цього рішення видано виконавчий лист № 2-7119/2010.

Постановою державного виконавця Вишенського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Кельменсон Н.А. від 27.12.2012 відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7119, виданого 15.04.2011.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2015 видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» боргу в сумі 125903,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2010 в еквіваленті на національну валюту складає 997051,99 грн, а також судові витрати в сумі 1820 грн

Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниця від 15.05.2017 виконавчий лист № 2-7119, виданий 24.03.2015, на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернутий стягувачу.

26.10.2018 між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ПАТ «БМ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 261018, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, АТ «БМ Банк» відступає, а ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» приймає право вимоги, зокрема і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/39/020408 від 02.04.2008.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 заява ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну стягувача у виконавчому листі залишена без розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2019 в задоволенні заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну стягувача у виконавчому листі відмовлено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2020 в задоволенні заява ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну стягувача у виконавчому листі також відмовлено.

Жодна із цих ухвал не оскаржувалася.

15.02.2022 між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» відступає, а ТОВ «Українська факторингова компанія» приймає право вимоги, зокрема і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/39/020408 від 02.04.2008.

ТОВ «Українська факторингова компанія» пару раз зверталася до суду із заявами про заміну стягувача у виконавчому листі та заміною сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2022 та від 14.12.2022 відмовлено в задоволенні цих заяв.

Вказані ухвали не оскаржувалися та набрали законної сили.

07.11.2023 ТОВ «Українська факторингова компанія» втретє звернулася до суду та просить заміни стягувача у виконавчому листі, вказуючи, зокрема, що набула право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 по справі № 2-7763/10 зазначає, що «наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Отже, наведене в ухвалі Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у цій справі тлумачення стосується лише ситуації, коли виконавче провадження відкрите як юридичний процес, а його сторони набули відповідних прав як сторони відкритого виконавчого провадження. Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі».

Крім того, в цій постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що «якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва».

Як вказувалося підставою для процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони необхідно встановити факт її вибуття та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Аналогічний висновок висловлений і Верховним Судом в постанові від 31 березня 2021 року в справі №641/6120/14-ц.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Як слідує з договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ від 15.02.2022 права вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язань щодо перерахування всіх платежів, визначених розділом 3 цього Договору( п.2.5 Договору).

Відповідно до розділу З цього договору сторони домовилися, що вартість права вимоги та сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору складає 18282550 грн. Новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказаному в п.3.1 договору, до 15 годин дня в день підписання акту приймання-передачі реєстру боржників шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора, вказаний в розділі 8 цього договору.

Аналогічний момент набуття права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , передбачено і в договорі відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №261018 від 26 жовтня 2018 року, укладеному між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Гроуф капітал факторинг».

Натомість матеріали не містять доказів, що новими кредиторами здійснено оплату за договорами відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання як заявником, так і ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» своїх зобов`язань за договорами відступлення права вимоги.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником у цій справі.

Відмова у задоволенні заяви в цій частині є підставою для відмови в задоволенні заяви і в іншій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: