Справа № 191/2631/23
Провадження № 2/191/658/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Вехник С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою довиконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її громадянський чоловік - ОСОБА_2 . Згідно довідки № 328/07-18 від 22.03.2023 року, підтверджується той факт, що вона дійсно проживала без реєстрації з 2009 по 2015 року за адресою : АДРЕСА_1 , разом з померлим та вели спільне господарство. На момент смерті ОСОБА_2 відкрилось спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.1983 року, який був завірений в Іларіонівській селищній Раді народних депутатів за № 52 та зареєстрований в СМБТІ 07.12.1983 року. 22.05.2023 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але нотаріус у видачі їй свідоцтва відмовив, на підставі того, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини.

Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із-за моральних переживань, так як це сталося не очікувано, позивач потрапила до «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з наданням психіатричної допомоги». Це сталося у період з 05.11.2014 року до 13.02.2015 року. Згідно довідки № 4/5 К-26-23 від 26.04.2023 року, позивач в період з 08.05.2015 року по 15.07.2017 року, утримувалась в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4». Згідно вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.07.2016 року вона була засуджена до 9 років позбавлення волі та до 02.03.2023 року відбувала покарання в Кам`янській виправній колонії №34. Внаслідок вказаних обставин, нею був пропущений строк для звернення з заявою в нотконтору для прийняття спадщини за законом. Після смерті громадянського чоловіка позивач є єдиним спадкоємцем його майна.

У зв`язку з цим, просить визначити додатковий строк в два місяці для прийняття нею спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропущений із поважних причин.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Також пояснила, що факт спільного проживання з ОСОБА_2 в судовому засіданні вона не встановлювала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі. Заперечення проти вимог позивача відсутні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, з урахуванням клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

04.11.1983 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Синельниківського МБТІ вищезазначений житловий будинок в цілому зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. від 22.05.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

З довідок Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району № 566/07-18 від 24.05.2023 року, №643/07-18 від 12.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 один. ОСОБА_1 проживала без реєстрації за даною адресою з 2009 року по 2015 рік разом з ОСОБА_2 ( який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та вела з ним спільне господарство, згідно з даними довідки, виданої Головою квартального комітету №1 в смт. Іларіонове.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 з 05.11.2014 року по 13.02.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в 25 відділенні КУ «ДКПБ» ДОС; в період з 08.05.2015 року по 15.07.2016 року утримувалася під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»; з 15.07.2016 року по 02.03.2023 року відбувала покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)».

В матеріалах спадкової справи №96/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 міститься заява ОСОБА_1 про видачу спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати : місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Відповідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш

як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п`яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його

сім`ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Пунктом 21 вищезазначеної Постанови передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до

часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що позивач по справі в розумінні вимог норм ЦПК України не відноситься до числа спадкоємців за законом, оскільки остання обґрунтовує свої вимоги тим, що померлий ОСОБА_2 був її співмешканцем. Питання про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті позивачкою в судовому порядку не вирішувалось. За таких обставин позивачка не набула статусу спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_2 , що не дає законних підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Крім того, ч.1,2 ст.141 ЦПК України передбачено, що с удовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку з цим не підлягають і стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та ст. 55 Конституції України. ст.ст. 1216,1217, 1220, 1222, 1268, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 4, 10-13, 15,76-80, 81, 82, 89, 141, 206, 259, 263-268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 15.11.2023 року включно.

Суддя :Т. В. Прижигалінська