Дата документу 11.09.2023 Справа № 333/4363/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4363/22
Провадження №22-ц/807/1594/23
Головуючий в 1-й інстанції Тучков С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ємця Артема Юрійовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 06 червня 2023 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 45545 гривень 00 копійок. В обґрунтування позову зазначено, що 01 лютого 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №3598993 про надання споживчого кредиту. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року, та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 15 000,00 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 03.03.2021 року. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15 000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору Знижена процентна ставка 1,425% в день та застосовується, у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3. Договору строком на 30 днів. Відповідач 03.03.2021 року здійснила часткову оплату за кредитним договором на суму 6 412,50 гривень оплата нарахованих процентів за користуванням кредитом. В подальшому відповідачка здійснила часткові оплати за кредитним договором на суму 255,00 гривень від 08.04.2021 року; 2000,00 гривень 07.06.2021 року; 1400,00 гривень 10.06.2021 року. Надалі відповідачка оплати за Кредитним договором не здійснювала. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Українські фінансові операції», як фактором, було укладено договір факторингу №18/10/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. 11.07.2022 між ТОВ «Українські фінансові операції», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором було укладено Договір факторингу №1, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі стосовно відповідача. Про відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом на адресу відповідача зазначену при укладенні Кредитного договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 15 000,00 гривень тіло кредиту та 30 545,00 гривень нараховані проценти, всього 45 545,00 гривень.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2023 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.№ 15, оф. 118/2) заборгованість за кредитним договором в розмірі 45 545 (сорок п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.№ 15, оф. 118/2) витрати на оплату судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.№ 15, оф. 118/2) витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ємця Артема Юрійовича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів ідентифікації відповідача в системі інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», а саме відомостей про те, кому належить дана інформаційно-телекомунікаційна система, та взагалі чи існує вона в цілому, до суду не надано відомостей яким чином відбувається реєстрація в ІТС, та яким чином була ідентифікована відповідач, як сторона правочину. Скаржниця вважає, що ідентифікація сторони правочину може відбуватися виключно за паспортом або іншим документом, що посвідчує особу. Крім цього, якщо договір був укладений в електронному вигляді , то і підписання такого договору має відбуватися в електронному вигляді. Натомість позивач надає кредитний договір який підписаний власноруч директором ТОВ «Авентус Україна» та завірений мокрою печаткою, що є значним порушення Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з матеріалів справи відповідач не отримала підтвердження вчинення електронного правочину квитанцію, товарного чи касового чека відповідно до вимог вище зазначеного закону. Також позивачем не доведено факт отримання відповідачкою грошових коштів за цим кредитним договором, та чи належить цей рахунок відповідачці. Відповідачка не погоджується з розрахунком заборгованості, який надає позивач, оскільки він є помилковим та згідно позовної заяви і фактів, які наводить позивач, про сплату тіла кредиту які здійснювала відповідачка, в результаті чого сума в розмірі 15 000 гривень повинна бути меншою, аніж сума, що заявлена. Позивач жодного разу не повідомляв відповідачку про зміну кредитора та не надав до суду підтвердження щодо належного повідомлення щодо такої зміни.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №3598993 про надання споживчого кредиту у розмірі 15 000,00 гривень строком на 30 днів, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А733316.

Відповідно до п.1.8 договору, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 23 550,00 гривень за зниженою ставкою 21 412,50 гривень.

Відповідно до Графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №3598993 від 01.02.2021 року, що є Додатком № 1 до цього договору, сторонами визначено: кількість платежів/періодичність внесення - один/одноразово; дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 03.03.2021; сума кредиту - 15 000,00 гривень; сума нарахованих процентів 6 412,50 гривень; разом до оплати 21 412,50 гривень (а.с.11-14).

TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15 000,00 гривень, згідно інформації ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та виписки про рух грошових коштів по картці НОМЕР_1 на зазначену картку відповідача 01.02.2021 року о 13-37 годині перераховано 15 000,00 гривень (транзакція № 907689887, номер замовлення 14167646) (а.с.17).

18.10.2021 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ "Українські фінансові операції", як фактором було укладено договір факторингу № 18/10/2021, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступив ТОВ "Українські фінансові операції" права грошової вимоги за кредитним договором (а.с.19-21).

11.07.2022 року між року між ТОВ "Українські фінансові операції" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" укладено договір факторингу №1, у відповідності до умов якого, ТОВ "Українські фінансові операції" відступив ТОВ «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" права грошової вимоги за кредитним договором (а.с.30-31).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 18.10.2021 року до Договору факторингу № 18/10/2021 від 18.10.2021 року (а.с.23) та витягу Реєстру боржників від 15.08.2022 року до договору факторингу №1 від 11.07.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" набуло право вимоги до відповідача в розмірі 45 545,00 гривень (а.с.33).

03.03.2021 року ОСОБА_1 здійснила часткову оплату за кредитним договором на суму 6 412,50 гривень оплата нарахованих процентів за користуванням кредитом, що відповідно до умов пунктів 4.2, 4.3 договору свідчить про погодження та продовження відповідачкою строку користування кредитом (а.с.77-78).

Часткова сплата відповідачем платежів на виконання договору підтверджує визнання нею умов укладеного договору.

В подальшому відповідачка здійснила часткові оплати за кредитним договором на суму 255,00 гривень від 08.04.2021 року; 2000,00 гривень 07.06.2021 року; 1400,00 гривень 10.06.2021 року, що підтверджується карткою обліку до договору №3598993 (а.с.24-26). Також кредитором враховано сплачені нею платежі.

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказами наданими позивачем спростовані доводи представника відповідача щодо недоведеності ідентифікації відповідача як підписанта кредитного договору, факту відступлення права вимоги за кредитним договором, належності розрахунку заборгованості, при цьому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3598993 від 01.02.2021 року, і вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.

TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15 000,00 гривень, згідно інформації ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та виписки про рух грошових коштів по картці НОМЕР_1 на зазначену картку відповідача 01.02.2021 року о 13-37 годині перераховано 15 000,00 гривень (транзакція № 907689887, номер замовлення 14167646) (а.с.17).

Пунктом 1.4 кредитного договору №3598993 про надання споживчого кредиту від 01.02.2021 передбачено, що строк кредиту складає 30 днів.

Пунктом 4.2.2 договору визначено, що споживач має право порушувати питання про продовження строку дії договору шляхом здійснення відповідного платежу у розмірі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору кредитодавець вправі акцептувати пропозицію споживача про продовження строку дії договору шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту.

У даній справі строк кредитування скінчився 03.03.2021 (останній день дії кредитного договору), оскільки споживач 03.03.2021 року здійснив сплату 6412,50 грн. (сума нарахований процентів за договором), спрямовану на пролонгацію дії кредитного договору, що вбачається з призначення платежу, однак доказів того, що відповідну оферту кредитодавцем було прийнято матеріали справи не містять. Так позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору

Відтак апеляційний суд приходить до висновку, що строк кредитування скінчився саме 03.03.2021 року. Отже нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим, що вбачається з правового висновку ВС у постанові від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц.

Судом встановлено, та підтверджено позивачем у справі, що за період з 08.04.2021 по 10.06.2021 відповідачем здійснено платежі у сумі 3655,00 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача у справі підлягає кредитна заборгованість у розмірі 11345,00 грн., яка складається з тіла кредиту за вирахуванням проплат здійснених за період з 08.04.2021 по 10.06.2021, і з урахуванням сплати відсотків передбачених кредитним договором 03.03.2021 року у розмірі 6412,50 грн.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню.

На підставі положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (на 25 %) з відповідача на користь позивача належить стягнути 620,25 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, а також 2000,00 грн. відшкодування витрат на правову допомогу. При цьому у зв`язку із частковим задоволенням вимог апеляційної скарги з позивача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2791,13 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ємця Артема Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2023 року у цій справі змінити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.№ 15, оф. 118/2) заборгованість за кредитним договором в розмірі 11345,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.№ 15, оф. 118/2) витрати на оплату судового збору у розмірі 620,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.№ 15, оф. 118/2) витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.№ 15, оф. 118/2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 2791 грн. 13 коп. судових витрат за сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 11 вересня 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков