Справа № 484/194/23
Провадження № 2/484/301/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіраченко Д.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Окольчишина Ірина Михайлівна, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, ціна позову 4 423 грн 13 к.,

за відсутності сторін згідно заяв, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Окольчишиної І.М. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що він придбав у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.09.2004, що був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області за №5794. 23.09.2004 позивач здійснив державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. Житловий будинок розташований за вказаною адресою на земельній ділянці площею 0,0342 га, що була надана для будівництва і його обслуговування. Оформити право власності на земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку він не може, так як право власності на неї зареєстроване за попередніми співвласниками будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (відповідачкою) на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.1994. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а спадщину після його смерті прийняла його дружина - ОСОБА_4 . До складу цієї спадщини увійшла і 1/2 частини спірної земельної ділянки. Згодом, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після її смерті є її син - ОСОБА_3 (відповідач). В даний час неможливо нотаріально оформити право власності на земельну ділянку, оскільки одна із співвласників земельної ділянки померла. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з переходом до нього права власності на будинок, який на ній розташований.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалами суду від 23.01.2023 під час підготовки справи до судового розгляду було витребувано докази, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

30.01.2023 на виконання вимог ухвали суду від 23.01.2023 про витребування доказів на адресу суду від Першої державної нотаріальної контори надійшла відповідь, у якій вказано, що спадкова справа №337/2004, заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на зберіганні у Державному нотаріальному архіві в Миколаївській області, та зазначено, що Свідоцтво про право на спадщину видано 18.08.2004.

Ухвалою суду від 31.01.2023 від Державного нотаріального архіву в Миколаївській області витребувано копію спадкової справи №337/2004, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.02.2023 на виконання вимог ухвали від 23.01.2023 про витребування доказів представником позивача - адвокатом Окольчишиною І.М. надано суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, 08.02.2023 на виконання вимог ухвали від 23.01.2023 про витребування доказів від приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Колесніченко Л.І. до суду надійшла копія спадкової справи №3/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.02.2023 до суду надійшла копія спадкової справи №678, заведеної Першою державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явились; представник позивача - Окольчишина І.М. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, просила задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися; надали суду заяви, в яких позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволення; просили розглянути справу без їх участі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачами позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.09.2004 між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , в інтересах якої за довіреністю діяла ОСОБА_7 (продавцями), та ОСОБА_1 (покупцем) був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0358 га.

Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А. 21.09.2004 та зареєстрований в реєстрі за №5794.

Вказаний договір був зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.09.2004, що підтверджується копією договору.

На підставі зазначеного договору КП «Первомайське МБТІ» 23.09.2004 вчинено державну реєстрацію права власності позивача на будинок, реєстровий № 7473, що підтверджується копією виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.09.2004 № 4835416.

Право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 також підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2023 № 321232543.

Земельна ділянка під вказаним будинком площею 0,0358 га за адресою: АДРЕСА_1 була надана у приватну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право приватної власності на землю №1106 від 02.02.1994, який видано за рішенням виконкому Первомайської міської Ради народних депутатів №310 від 28.12.1993, що підтверджується копією такого державного акту та інформацією відділу № 4 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 06.01.2023 за № 35/22-23.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.11.2022, №НВ-022, вищевказана земельна ділянка має кадастровий номер :08:067:0017 та визначено її площу - 0,0342 га.

Як вбачається зі спадкової справи №678, заведеної Першою Первомайською держаною нотаріальною конторою Миколаївської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_4 . На її ім`я було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом 18.08.2004 за №1-795 та №1-797.

Тобто ОСОБА_4 успадкувала половину спірної земельної ділянки і була її співвлвсником разом з ОСОБА_2 на момент відчуження будинку.

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що вбачається зі спадкової справи №3/2017, заведеної приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Колесніченко Л.І., а спадщину після її смерті прийняв її син - ОСОБА_3 . На ім`я останнього видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 16.05.2017 за №381.

Відповідно до ст.1218 ЦК України частина спірної земельної ділянки увійшла до складу спадщини, яку він прийняв.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу (в реакції 1990 року, який діяв на час виникнення спірних відносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 Земельного Кодексу до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, а у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України та ч.1 ст. 377 ЦК України у разі відчуження будівель і споруд, які розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві власності відчужувачу, до набувача переходить право власності і на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Таким чином встановлено, що до теперішнього власника житлового будинку - позивача у справі, право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, фактично не перейшло. Земельна ділянка на даний час зареєстрована за колишніми власниками житлового будинку, хоча під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку фактично мала відчужуватися і земельна ділянка, на якій він розташований. Інакше, ніж у судовому порядку, не можливо визнати за позивачем право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.1 ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, передану для обслуговування житлового будинку площею 0,0342 га по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.1994, який видано за рішенням виконкому Первомайської міської Ради народних депутатів № 310 від 28.12.1993 року, оскільки при переході права власності на будинок до позивача фактично перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 77-80, 89, ч.3,4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.3 ст.211, ст. ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Окольчишина Ірина Михайлівна, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0342 га, кадастровий номер :08:067:0017, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення виготовлено 22.02.2023.

СУДДЯ: