Ухвала

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 758/12224/20

провадження № 61-6336ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кепіталкемп» на постанову Київського апеляційного суду від 24 січня

2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кепіталкемп» про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кепіталкемп» про відшкодування збитків у розмірі 1 386 000 грн.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цій справі. У заяві про забезпечення позову заявник просив суд накласти арешт на нерухоме майно, а саме: групу нежитлових приміщень № 200 і № 201 з літ. А, загальною площею 714,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити ТОВ «Кепіталкемп» і третім особам вчиняти будь-які дії щодо вищевказаного майна, в тому числі відчужувати, передавати майно іншим особам.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на 1/4 частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (групи нежитлових приміщень № № 200, 201 (літ. А)), загальною площею 714,6 кв. м, приміщення № 200 загальною площею 291,7 кв. м; приміщення № 201 загальною площею 422,9 кв.м, номер об`єкта в РПВН: 33392951; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, до вирішення цієї справи по суті та набрання рішенням законної сили. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

01 травня 2023 року ТОВ «Кепіталкемп» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року та залишити в силі ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

ТОВ «Кепіталкемп» просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано не було, а з її текстом представник товариства ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду

у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження

№ 14-729цс19), а також Верховним Судом у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21), від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частиною третьою статті 12 і частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частково задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 714,6 кв. м, апеляційний суд виходив із доведеності підстав для такого забезпечення та того, що визначений вид забезпечення позову є співмірним із заявленою позовною вимогою про відшкодування збитків у розмірі 1 386 000 грн.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач зазначив, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань та намагається відчужити майно третім особам. Позивач вказував, що відповідач не має у власності іншого майна. Такі дії відповідача можуть унеможливи у майбутньому виконання судового рішення у цій справі.

Суд апеляційної інстанції дійшов достатньо обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення тимчасового арешту на нежитлові приміщення, врахувавши предмет позову та вказані позивачем підстави для забезпечення позову у справі.

Вжиті судом апеляційної інстанції заходи забезпечення позову спрямовані на попередження недобросовісної поведінки відповідача під час розгляду судового спору, недопущення з його боку дій, які можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення. При цьому вжиті судом апеляційної інстанції заходи забезпечення позову не позбавляють відповідача права користуватись належним йому нерухомим майном, зокрема і використовувати його у господарській діяльності.

Застосування вказаного виду забезпечення позову є пропорційним, оскільки його невжиття може призвести до відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що, в свою чергу, може негативно позначити на реалізації права позивача на ефективний судовий захист. Про негативні наслідки для здійснення господарської діяльності ТОВ «Кепіталкемп» не заявляло.

Учасники справи не позбавлені можливості користуватись своїми правами, передбаченими статтями 154, 158, 159 ЦПК України.

Зокрема, частиною першою статті 159 ЦПК України передбачено право осіб, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності встановлення та переоцінки обставин, яким суд апеляційної інстанції вже надав відповідну правову оцінку.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції положень статей 149, 150 ЦПК України не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга

ТОВ «Кепіталкемп» на постановуКиївського апеляційного суду від 24 січня

2023 року, прийняту за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, не може вважатись обґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотаннятовариства з обмеженою відповідальністю «Кепіталкемп» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновититовариству з обмеженою відповідальністю «Кепіталкемп» строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кепіталкемп» на постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кепіталкемп» про відшкодування збитків - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович