Справа № 144/360/16-ц
Провадження № 22-ц/801/232/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач :Шемета Т. М.
УХВАЛА

16 лютого 2023 рокуСправа № 144/360/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач) Шемети Т. М.,

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ЗІС" на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Германа О. С. в смт. Теплик, дата складення повного судового рішення 11.11.2022 року,-

в с т а н о в и в:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства "ЗІС", третя особа на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, за яким з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила усунути перешкоди, які чиняться на неї Приватним підприємством «ЗІС» (далі ПП «ЗІС»), шляхом зобов`язання ПП «ЗІС» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0193, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та заборонити ПП «ЗІС» проведення будь-яких сільськогосподарських робіт на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2022 року позов задоволено:

- усунуто перешкоди ОСОБА_1 - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:0193, які чиняться ПП «ЗІС», шляхом зобов`язання його повернути їй дану земельну ділянку, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та заборонити ПП «ЗІС» проведення будь-яких сільськогосподарських робіт на вказаній земельній ділянці.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПП «ЗІС», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про відмову у позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Пунктом 10 частини першої статті 252 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає зупиненню з таких підстав.

Ухвалою від 01 червня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 513/879/19.

Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вказав наступне: «принцип верховенства права передбачає необхідність правової визначеності та з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає необхідним відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), від 23 червня 2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), про те, що проведення державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року. Отже, оскільки ДСП не здійснило державну реєстрацію договору оренди землі, договір між позивачем та відповідачем чинності не набрав і, відповідно вказане сільськогосподарське підприємство не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі. У той же час, хоча стаття 31 Закону № 161-XIV регулює питання припинення договору оренди землі, проте договір оренди земельної ділянки чинності не набрав відтак підстав для задоволення позовних вимог щодо його припинення не вбачається.

Також підлягає вирішенню виключна правова проблема, яка полягає у такому:

1) чи допускає цивільне законодавство у зобов`язальних правовідносинах поведінку учасників цивільних правовідносин, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці і проявляється у тому, що така поведінка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них?

2) яким чином суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, у разі коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього посилається на недійсність такого договору або його неукладеність. Якщо поведінка сторони давала іншій стороні підстави вважати, що договір є дійсним (виконувався належним чином сторонами протягом тривалого часу), то наступне висунення вимог про його недійсність або неукладеність свідчить про зловживання цивільним правом?

3) підписання додаткових угод про внесення змін до окремих умов договору, ділове листування щодо договору можуть свідчити про наявність у сторони волі на виконання договору надалі, що дозволяє контрагенту покладатися на дійсність угоди. Чи має суд, оцінюючи дії учасника стосовно добросовісності, враховувати не лише сам факт виконання, а й волю сторін на виконання договору і досягнення відповідних їй правових наслідків?».

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 серпня 2022 року справу № 513/879/19 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням її учасників на 14 вересня 2022 року.

Станом на 16 лютого 2023 року судове рішення за результатами розгляду Великою Палати Верховного Суду цивільної справи № 513/879/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє.

Предметом позову у справі, що переглядається апеляційним судом, є усунення ОСОБА_1 , як власнику земельної ділянки, з боку ПП «ЗІС» перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання останнього повернути їй земельну ділянку, в зв`язку з непідписанням нею договору оренди землі. Натомість відповідач заперечуючи проти позову, посилається на те, що ОСОБА_1 впродовж тривалого часу: з 2006 по 2015 р.р. отримувала плату за використання відповідачем її земельної ділянки.

Отже, в даній справі йдеться про те, що поведінка орендодавця (тривалий час отримувала орендну плату) не давала підстав орендареві вважати, що договір оренди є недійсним, так як він тривалий час виконувався обома сторонами.

Відтак правовідносини у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, є подібними до правовідносин у справі № 513/879/19, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, тому апеляційний суд вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 513/879/19.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в:

Зупинити апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "ЗІС", третя особа на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ЗІС" на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2022 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 513/879/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк