Справа № 583/755/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Чепура В.С.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в залі суду № 5 в м. Охтирці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКЕНЕРГІЯ» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

22.02.2022 року позивачі звернулися з позовом до відповідача та просять зобов`язати відповідача виключити з особистого рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суму заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла до 01 травня 2017 року в сумі 17806,16 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають те, що вони є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право спадщину за заповітом від 18.12.2015 року та договору купівлі продажу квартири від 15.08.2020 року. За вказаною адресою по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість за опалення в розмірі 17806,16 грн., яка виникла до 01 травня 2017 року, та яка сформувалась до набуття позивачами вказаної квартири. На виконання судового наказу боржниками ОСОБА_1 та попереднім співвласником квартири ОСОБА_3 в солідарному порядку 30.07.2020 було сплачену всю наявну заборгованості перед ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» за теплову енергію за період з 01.05.2017 року по 30.04.2020 року в сумі 28702,97 грн. Позивачі наполягають що до отримання квартири у своє володіння не були користувачами цієї квартири, а тому не являються споживачами послуг, які надавало ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» колишніми власникам житлової квартири. Крім цього, позивачі не укладали правочинів та не брали на себе зобов`язання по сплаті боргу по оплаті послуг за теплопостачання попереднього користувача квартири. Тому вважають, що зазначена заборгованість повинна бути виключена із особового рахунку яка утворилась до 01.05.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

28.12.2022 року на адресу суду надано відзив на позовну заяву ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ», в якому зазначено, що в зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише в ПІБ власника або квартиронаймача. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати, не обліковувати, не включати або виключити з особового рахунку заборгованість попередніх власників у ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» не має жодних правових підстав. Особовий рахунок, відкритий в ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Чинним законодавством не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Також вказали на пропуск позивачем строку звернення до суду із зазначеним позовом. У задоволенні позову позивачів просять відмовити повністю.

Позивачі правом надання відповіді на відзивне скористались.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право спадщину за заповітом від 18.12.2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , набули право власності на спадщину по Ѕ частині за кожним на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,4 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 05.08.2020 року ОСОБА_2 придбала у власність у ОСОБА_3 Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання судового наказу боржниками ОСОБА_1 та попереднім співвласником квартири ОСОБА_3 в солідарному порядку 30.07.2020 було сплачену всю наявну заборгованість перед ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» за теплову енергію за період з 01.05.2017 року по 30.04.2020 року в сумі 28702,97 грн.

Згідно листа ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» по особовому рахунку № НОМЕР_1 рахується заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.10.2020 року в сумі 17806,16 грн., та внесків за обслуговування вузла комерційного обліку в сумі 9,50 грн.

Відповідно до наказу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва від 23.10.2013 року №170 «Про затвердження порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів-споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України, особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє собою сукупність даних про житлове приміщення.

Отже, особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, і відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованістю, якщо вона є, на іншого квартиронаймача або власника. Вказаний особовий рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій і списання з цього документу будь-яких сум є правом ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ».

З позовної заяви та відзиву на неї вбачається, що на особовому рахунку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість за той період, коли позивачка ОСОБА_2 не була власником частини зазначеної квартири та не мешкала в ній, однак ОСОБА_1 на той момент був власником Ѕ частини квартири та знав про наявність заборгованості, оскільки 30.07.2020 було сплачену наявну заборгованість перед ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» за теплову енергію за період з 01.05.2017 року по 30.04.2020 року в сумі 28702,97 грн., про заборгованість за період до 01.05.2017 року відомості відсутні.

На звернення позивача в досудовому порядку до відповідача про списання суми заборгованості у розмірі 17806,16 грн. за період до 01.05.2017 р. ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» надавалася відповідь позивачу, в якій зазначено, що за даним зобов`язанням вони будуть вимушені звернутися до суду про стягнення даного боргу по даному особовому рахунку.

Даний факт визнаний сторонами, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Таким чином, на думку суду, дії відповідача по нарахуванню заборгованості по особовому рахунку за адресою квартири, в якій проживають позивачі та власниками якої вони є, за період до набуття позивачем права власності на дане житлове приміщення, жодним чином не порушують права позивача, їх інтереси або свободи, оскільки нарахування відповідачем заборгованості за спожиті послуги за спожиту теплову енергію, не встановлюють для позивачів буд-яких обов`язків.

Суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення підлягають доведенню при пред`явлені відповідачем позову про їх стягнення. Таким чином, сторона звернулася до суду за захистом права з відсутністю його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене.

Суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачі щодо вимоги про виключення заборгованості попереднього власника з особового рахунку, не знайшли свого підтвердження, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, вважає вимоги позивачів необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКЕНЕРГІЯ» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко