Справа №:755/1691/23
Провадження №: 2/755/1956/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроектконтроль» про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроектконтроль» про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд: визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставного звільнення позивача; поновити позивача на роботі в ТОВ «Укрпроектконтроль»; стягнути з ТОВ «Укрпроектконтроль» на користь позивача: заборгованість за нарахованою заробітною платою в розмірі 8 809,60 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі в розмірі 75 946,65 грн, суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9 103,66 грн та моральну шкоду в розмірі 33 457,00 грн.

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання незаконними дій, поновлення на роботі, стягнення заборгованість за нарахованою заробітною платою, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних

осіб - підприємців та громадських формувань.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу місцезнаходження відповідача ТОВ «Укрпроектконтроль» - 04053, м.Київ, вул.Обсерваторна, буд.10, кв. 11. Дана адреса місцезнаходження відповідача вказана й в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не відноситься до адміністративної території Дніпровського району м.Києва.

За змістом ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив своє місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Відповідно до отриманої інформації реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в ІТС «Реєстр територіальної громади м.Києва» не знайдено.

Доказів перебування позивача за вказаною у позові адресою матеріали справи не містять.

Отже, за правилами загальної та альтернативної підсудності, передбаченими ч. 2 ст. 27,

ч.1 ст.28 ЦПК України вимоги позивача до відповідача територіально не підсудні Дніпровському районному суду міста Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про місцезнаходження відповідача та відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання та/або перебування позивача, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу №755/1691/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроектконтроль» про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - передати за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: