Справа №463/7560/22
Провадження №2/463/521/23
УХВАЛА

судового засідання

02 лютого 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С.І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, та після роз`єднання позовних вимог у самостійні провадження в межах цієї справи, просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 .

Як на підставу позовних вимог покликається на те, що визначення місця проживання дитини разом з ним відповідає її найвищим інтересам.

Відповідно, основним завданням суду є вирішення спору таким чином, що це відповідатиме найвищим інтересам дитини.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач по факту долучив до матеріалів справи виключно копію свого паспорта та докази про його та відповідача реєстрацію, а також ордер на житлове приміщення. В подальшому, ним було подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач подала заяву про визнання позову, не подаючи при цьому будь-яких доказів, що саме визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає найвищим інтересам малолітнього.

В свою чергу, Орган опіки та піклування не зміг надати суду висновок про розв`язання спору, оскільки під час дослідження обставин цієї справи та обстеження умов проживання батьків виявив відсутність реального спору між сторонами щодо питання визначення місця проживання дитини. Про відсутність реального спору щодо місця проживання дитини також вказується в позовній заяві.

За положеннями частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них проживатиме малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, як зазначив Верховний Суд під час розгляду справи № 205/1621/18 (постанова від 08.04.2020) до інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним із батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним із батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

У справі № 607/1091/16-ц Верховний Суд вказав, що місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

У справі № 587/2134/17 Верховний Суд наголосив, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з огляду на об`єктивні обставини спору, а вже тільки потім права батьків.

У справі № 463/3301/16-ц Верховний Суд сформулював правову позицію, згідно якої роз`яснив, що матеріально-побутове забезпечення батьків ураховується судами, проте не є визначальним, а оцінюється в сукупності з іншими критеріями, зокрема ставленням батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків щодо виховання дитини, особистою прихильністю дитини до кожного з них, віком дитини, а також з огляду на найкраще забезпечення інтересів дитини.

У справі № 495/2106/17 Верховний Суд вказав, що коли батьки перебувають у рівних умовах, мають однакове ставлення до своїх батьківських обов`язків та в разі однакової прихильності дитини до обох батьків, місце проживання дитини має бути визначено з тим із батьків, яким створено більш сприятливі умови для проживання дитини.

Однак, пасивна поведінка сторін та неподання суду жодних доказів чи інформації, з одного боку, виключає можливість встановити обставини, які мають значення для прийняття рішення в інтересах дитини, а з іншого свідчить про те, що спір має ознаки штучного.

За загальним правилом, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і за змістом частини третьої статті 12 ЦПК України саме сторони повинні довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, приписи частини першої статті 13, частини сьомої статті 81 ЦПК України надають суду право самостійно збирати докази, якщо це необхідно для захисту малолітніх та коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

На думку суду, обставини справи свідчать про недобросовісне здійснення сторонами своїх прав та обов`язків, і тому, з метою прийняття рішення в інтересах малолітнього, суд з власної ініціативи витребує у сторін докази, які мають значення для правильного вирішення справи.

З цією ж метою суд також вважає за необхідне визнати явку позивача та відповідача в судове засідання обов`язковою.

Як наслідок, слід попередити сторін про їх обов`язок з`явитись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 43 ЦПК України) та про існування заходів процесуального примусу, які за змістом частини першої статті 143 ЦПК України вчиняються судом з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 84, 143 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відкласти підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини на 23.03.2023 о 12.00 год.

Явку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання визнати обов`язковою.

Витребувати в ОСОБА_1 :

- докази про його фактичне місце проживання (постійне або тимчасове), тривалість проживання за цією адресою, склад осіб, які проживають за такою адресою;

- докази про фактичне місце проживання та місце реєстрації дитини;

- докази, які характеризують його особу, його відношення до праці, навчання, виховання, його особисті якості тощо (в т.ч. але не виключно, характеристика з місця проживання, характеристика з місця роботи);

- докази про доходи;

- докази про його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків (в т.ч. але не виключно докази про придбання товарів першої необхідності, товарів, необхідних для здорового та гармонійного розвитку дитини тощо);

- докази про можливість створення дитині умов для виховання і гармонійного розвитку;

- докази про його матеріально-побутове становище, наявність чи відсутність на праві власності або на праві користування будь-якого нерухомого чи рухомого майна тощо.

Витребувати в ОСОБА_2 :

- докази про її фактичне місце проживання (постійне або тимчасове), тривалість проживання за цією адресою, склад осіб, які проживають за такою адресою;

- докази про фактичне місце проживання та місце реєстрації дитини;

- докази, які характеризують її особу, її відношення до праці, навчання, виховання, її особисті якості тощо (в т.ч. але не виключно, характеристика з місця проживання, характеристика з місця роботи);

- докази про доходи;

- докази про її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків (в т.ч. але не виключно докази про придбання товарів першої необхідності, товарів, необхідних для здорового та гармонійного розвитку дитини тощо);

- докази про її матеріально-побутове становище, наявність чи відсутність на праві власності або на праві користування будь-якого нерухомого чи рухомого майна тощо.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.