Справа № 308/3071/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за заявою адвоката Бондарєвої Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ужгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Бондарєва О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Московської області, Кимівського району, селище Кимівськ ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Феодосія, Автономної Республіки Крим, у віці 63 роки.

Подана заява мотивована тим, що 12.08.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, про що Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено відповідний актовий запис за № 1132.

17.03.2022 року заявницею отримано сповіщення про смерть (загибель) її чоловіка - капітана ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання при захисті територіальної цілісності України.

На підставі ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.2 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_1 звернулась з відповідним пакетом документів до органів військового управління, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_5 для призначення і виплати їй одноразової грошової допомоги (надалі ОГД), як дружині загиблого військовослужбовця.

Там вона дізналась, що для реалізації її права на отримання належної їй частки ОГД необхідним є подання документів, в т.ч. і щодо наявності/відсутності інших осіб з числа зазначених в ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В зв`язку з цим ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 серед іншого було подано нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть матері її чоловіка (копія додається, оригінал знаходиться в ОСОБА_1 ) - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Феодосія, на території АРК Крим, яка визнана тимчасово окупованою російською федерацією територією України, у відповідності до положень ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Вказане свідоцтво було видане 10.11.2015 року «Феодосийским городским отделом записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крьім» на підставі актового запису про смерть № 1497.

Однак вказане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане державним органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України і створений не у відповідності до Конституції і Законів України Департаментом соціального забезпечення Міноборони України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні, перерозподілі сум належних до виплати та виплаті ОГД і запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, в порядку ст.317 ЦПК України.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення і впливає на її права щодо призначення, визначення розміру частки ОГД та її подальшої виплати, як дружині військовослужбовця, який загинув під час виконання бойового завдання, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України під час дії воєнного стану.

Заявниця позбавлена можливості в інший спосіб, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України та отримати документ встановленої форми про смерть ОСОБА_2 , яка померла в місті Феодосія АРК Крим, оскільки, на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

У зв`язку з вищенаведеним, заявниця просить встановити юридичний факт, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Московської області, Кимівського району, селище Кимівськ померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Феодосія, Автономної Республіки Крим, у віці 63 роки.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Бондарєва О.С. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просить такі задоволити.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що 12.08.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, про що Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено відповідний актовий запис за № 1132, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, долученого до матеріалів справи.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 заявницею отримано сповіщення про смерть (загибель) її чоловіка - капітана ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання при захисті територіальної цілісності України.

На підставі ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.2 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_1 звернулась з відповідним пакетом документів до органів військового управління, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_5 для призначення і виплати їй одноразової грошової допомоги (надалі ОГД), як дружині загиблого військовослужбовця.

Там вона дізналась, що для реалізації її права на отримання належної їй частки ОГД необхідним є подання документів, в т.ч. і щодо наявності/відсутності інших осіб з числа зазначених в ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В зв`язку з цим ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 серед іншого було подано нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть матері її чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Феодосія, на території АРК Крим, яка визнана тимчасово окупованою російською федерацією територією України, у відповідності до положень ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Вказане свідоцтво було видане 10.11.2015 року «Феодосийским городским отделом записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крьім» на підставі актового запису про смерть № 1497.

Однак вказані документи на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , були видані органами, які на момент видачі знаходилися на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

3 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, термін якого продовжено.

Відповідно до ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Як визначено ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що ОСОБА_1 як невістка особи, щодо якої вирішується питання про встановлення юридичного факту (факту смерті), має право на звернення до суду з такою заявою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті), підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що військова агресія рф проти України розпочалася 24.02.2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до ч. 4 ст.317 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться бойові дії, підлягає до негайного виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Приймаючи до уваги те, що заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті особи, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулася до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.4,10,13,76-81,89,211,263-265,293-294,315-317,354,430 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити юридичний факт, а саме: факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Московської області, Кимівського району, селище Кимівськ 09.11.2015 року в м. Феодосія, Автономної Республіки Крим, у віці 63 роки.

У відповідності до частини четвертої статті 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.
Повний текст рішення суду складено 02.03.2023 року.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду В.М. Малюк