ПОСТАНОВА

іменем України

07 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/2304/22

провадження № 22-ц/4809/344/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Олександрійська міська рада, державний реєстратор Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Гришанов Антон Іванович,

третя особа - голова комісії з припинення Державного підприємства «Управління по бурінню технічних свердловин» Іващук Валентин Анатолійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10 листопада 2022 року у складі судді Стручкової Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Олександрійської міської ради, державного реєстратора Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Гришанова Антона Івановича, третя особа: голова комісії з припинення Державного підприємства «Управління по бурінню технічних свердловин» Іващук Валентин Анатолійович, про визнання протиправним та скасування рішення сесії, скасування запису державної реєстрації іншого речового права з одночасним припиненням, визнання права постійного користування.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є власником будівель та споруд, загальною площею 2642,4 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме адміністративна будівля літ. А, Б, склад літ. В, В1, побутова будівля літ. В11, вбиральня літ. Г, майстерня літ. Д, кузня літ. Е, диспетчерська літ. Ж, гараж літ. З, склад ПММ літ. Л, столярна літ. М, заправка ПММ літ. Н, прохідна літ. О, замощення літ. І, огорожа №1, 2. Право власності на вказані будівлі і споруди позивачу належить на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Приходько О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2331, виданого 23 вересня 2021 року, номер запису про право власності: 44127482. Зазначене майно попередньо належало ДП «Управління по бурінню технічних свердловин» дочірнього підприємства ДХК «Олександріявугілля» у порядку реорганізації юридичної особи. Вищезазначені будівлі розташовані на земельній ділянці загальною площею 1,95 га кадастровий номер :15:653:0001, призначення якої - обслуговування будівель та господарських споруд, що належала ДП «Управління по бурінню технічних свердловин» на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-КР №002268, виданого 23 липня 1996 року Радою народних депутатів Олександрійської міської ради. Після державної реєстрації права власності на будівлі та споруди він неодноразово звертався до Олександрійської міської ради з проханням вжити необхідних заходів щодо державної реєстрації за ним права постійного користування зазначеною земельною ділянкою, що підтверджується відповідними листами від 30 листопада 2021 року та 14 лютого 2022 року. У листі-відповіді від 28 січня 2022 року №383/127/16 на лист звернення від 30 листопада 2021 року Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради зазначило, що у переліку суб`єктів, які можуть набувати право постійного користування земельними ділянками, громадяни відсутні, вказаний у ст.92 Земельного кодексу України перелік суб`єктів права є вичерпним. У відповідь на звернення від 14 лютого 2022 року у листі від 28 березня 2022 року №17/10/06/2 зазначено, що відповідно до п.13 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач права власності на такий об`єкт зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. 21 червня 2022 року він отримав ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16 червня 2022 року про відкриття провадження у справі №42/708/22 за позовною заявою Олександрійської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 87644,47 грн. Під час ознайомлення з додатками до позовної заяви по вищезазначеній справі стало відомо, що 27 квітня 2018 року на сорок п`ятій сесії сьомого скликання Олександрійської міської ради Кіровоградської області було прийнято рішення №492 «Про інвентаризацію державних актів на право постійного користування земельними ділянками по м. Олександрії», яким було визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії І-КР №002268. Також, Олександрійська міська рада надала копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 грудня 2021 року, індексний номер витягу 293071303, відповідно до якого на підставі листа Головного управління Держгеокадастру від 21 грудня 2021 року, серія та номер 92/290-21, було зареєстроване право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :15:653:0001, загальною площею 1,95 га за правокористувачем - ДВАТ «Управління по бурінню технічних свердловин» дочірнього підприємства ДХК «Олександріявугілля». Крім того, з вищезазначеної копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 грудня 2021 року, індексний номер витягу 293071303, стало відомо, що тією ж датою на підставі рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 27 квітня 2018 року №492, було припинено право постійного користування земельною ділянкою за ДВАТ «Управління по бурінню технічних свердловин» дочірнього підприємства ДХК «Олександріявугілля».

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати протиправним та скасувати рішення сорок п`ятої сесії сьомого скликання Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 27 квітня 2018 року №492 «Про інвентаризацію державних актів на право постійного користування земельними ділянками по м. Олександрії» в частині визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії І-КР №002268, виданий 23 липня 1996 року ДВАТ «Управлінню по бурінню технічних свердловин» ДП ДХК «Олександріявугілля» Радою народних депутатів Олександрійської міської ради Кіровоградської області; визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію іншого речового права права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :15:653:0001, загальною площею 1,95 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ДВАТ «Управлінню по бурінню технічних свердловин» ДП ДХК «Олександріявугілля» на підставі листа Головного управління Держгеокадастру, серія та номер 92/290-21, виданий 21 грудня 2021 року з одночасним припиненням іншого речового права права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :15:653:0001, загальною площею 1,95 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ДВАТ «Управлінню по бурінню технічних свердловин» ДП ДХК «Олександріявугілля» на підставі рішення сорок п`ятої сесії сьомого скликання Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 27.04.2018 року №492 «Про інвентаризацію державних актів на право постійного користування земельними ділянками по м. Олександрії», вчинену державним реєстратором Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Гришановим А.І.; визнати за ОСОБА_1 право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :15:653:0001, загальною площею 1,95 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії І-КР №002268, виданого 23 липня 1996 року ДВАТ «Управлінню по бурінню технічних свердловин» ДП ДХК «Олександріявугілля» Радою народних депутатів Олександрійської міської ради Кіровоградської області; стягнути з Олександрійської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10 листопада 2022 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :15:653:0001, загальною площею 1,95 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Олександрійська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Олександрійської міської ради Скляр Ю.А. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник позивача ОСОБА_2 направив заяву про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с.205-206). Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторони позивача, відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що на підставі свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Приходько О.В. 23 вересня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2331, ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно, яке ним придбано відповідно до ст.87 Кодексу України з процедур банкрутства на підставі акту про придбання майна на аукціоні, яке раніше належало Державному підприємству «Управління по бурінню технічних свердловин» та яке складається з будівель та споруд загальною площею 2642,4 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме адміністративна будівля літ. А, Б, склад літ. В, В, побутова будівля літ. В, вбиральня літ. Г, майстерня літ. Д, кузня літ. Е, диспетчерська літ Ж, гараж літ. З, склад ПММ літ. Л, столярна літ. М, заправка ПММ літ. Н, прохідна літ. О, замощення літ. І, огорожа №1, 2 (а.с.15).

Право власності на вказане майно зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 вересня 2021 року за формою власності - приватна, розмір частки 1, номер запису про право власності: 44127482, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №276422333 від 23 вересня 2021 року (а.с.16).

Зазначені вище будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці загальною площею 1,95 га з кадастровим номером :15:653:0001, призначення земельної ділянки - обслуговування будівель та господарських споруд, що належала ДП «Управління по бурінню технічних свердловин» на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-КР №002268, виданого 23 липня 1996 року (а.с.17-19).

Відповідно до заяв ОСОБА_1 від 30 листопада 2021 року та від 14 лютого 2022 року він звертався до Олександрійської міської ради з проханням вжити необхідних заходів щодо державної реєстрації за ним права постійного користування зазначеною земельною ділянкою (а.с.20, 22).

Згідно з листами від 28 січня 2022 року №383/127/16 Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради та від 28 березня 2022 року №17/10/06/2 заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Ю. Гугленка Смакулі Д.М. надані роз`яснення щодо переліку суб`єктів, які можуть набувати право постійного користування земельними ділянками, та запропоновано звернутися до Олександрійської міської ради з заявою про надання в оренду спірної земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності (а.с.22, 23).

Як свідчить лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21 грудня 2021 року №92/290-21 земельна ділянка загальною площею 1,9500 га (кадастровий номер :15:653:0001), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві постійного користування за Управлінням по бурінню технічних свердловин виробничого об`єднання «Олександріявугілля» на підставі державного акту на право постійного користування землею від 23 липня 1996 року серії І-КР 002268 (а.с.29).

29 грудня 2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №45986542 внесено запис про право постійного користування земельною ділянкою правокористувача - Державного відкритого акціонерного товариства «Управління по бурінню технічних свердловин» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Олександріявугілля» на підставі листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21 грудня 2021 року №92/290-21, та внесено запис про припинення прав постійного користування земельною ділянкою правокористувача Державного відкритого акціонерного товариства «Управління по бурінню технічних свердловин» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Олександріявугілля» на підставі рішення Олександрійської міської ради від 27 квітня 2018 року №492 (а.с.28-28 зворот).

Пунктом другим рішення сорок п`ятої сесії сьомого скликання Олександрійської міської ради від 27 квітня 2018 року №492 «Про інвентаризацію державних актів на право постійного користування земельними ділянками по м. Олександрії» міська рада вирішила вважати такими, що втратили чинність, державні акти на право постійного користування земельними ділянками по м. Олександрії, які видані до 01 січня 2013 року, згідно з додатком. В переліку державних актів, виданих до 01 січня 2013 року, які скасовуються, пунктом 55 зазначено Державний акт серії І-КР № 002268 від 23 липня 1996 року (а.с.149-150).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:653:0001 на момент набуття ОСОБА_1 права власності на розташовані на ній будівлі та споруди, перебувала на праві постійного користування у попереднього власника нерухомого майна -ДП «Управління по бурінню технічних свердловин» на підставі Державного акту від 23 липня 1996 серії І-КР №002268, як правонаступника ДВАТ «Управління по бурінню технічних свердловин» Дочірнє підприємство ДХК «Олександріявугілля», а тому, враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки з кадастровим номером :15:653:0001 та розташованих на ній будівель та споруд, є обґрунтованими вимоги в частині визнання за позивачем права постійного користування зазначеною земельною ділянкою загальною площею 1,95 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника - ДП «Управління по бурінню технічних свердловин», яке підтверджено Державним актом на право постійного користування землею серії І-КР №002268, виданого 23 липня 1996 року.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами ЗК України, зокрема, ст.120 цього Кодексу.

Частина друга ст.120 ЗК України (у редакції, що діяла на момент набуття позивачем права власності на будівлі та споруди) будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача», тобто, передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди.

Отже, ч.2 ст.130 ЗК передбачала перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який передбачений також статтею 377 ЦК України.

Однак, передбачений законодавцем принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який діяв на момент набуття позивачем права власності на будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , не визначено законодавцем у нормах, які регулюють перехід прав на земельну ділянку при переході права власності на споруду, яка на ній розташована, якщо такий об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці, що перебуває на праві постійного користування.

Це було зумовлено тим, що право постійного користування земельними ділянками характеризується обмеженим суб`єктно-об`єктним складом: об`єктом права власності можуть бути лише земельні ділянки державної або комунальної організації, що належать до державної та комунальної власності (ст. 92 ЗК України).

Стаття 92 ЗК України обмежує коло осіб (суб`єктів), які можуть бути постійними користувачами земельних ділянок, з аналізу якої вбачається, що громадяни (фізичні особи) не можуть набувати права постійного користування земельними ділянками.

Статті 140,141 та 142 ЗК України (у редакції, яка діяла на момент набуття позивачем права власності на будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ) не містили відповідних підстав та механізму переходу прав на земельну ділянку поза волевиявленням попереднього власника чи користувача земельної ділянки.

Із системного аналізу змісту статей 92, 140, 141 142 ЗК України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) убачається, що при переході права власності на будівлі чи споруди до власника - юридичної особи приватного права чи фізичної особи, право на таку земельну ділянку до нового власника не переходить.

Разом з тим, ч.13 ст.120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач права власності на такий об`єкт зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Тобто, до позивача, який набув право власності на будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , не перейшло право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :15:653:0001, яка перебувала у постійному користуванні Державного відкритого акціонерного товариства «Управління по бурінню технічних свердловин» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Олександрія вугілля» на підставі Державного акта на право постійного користування землею, серії І-КР 002268, правонаступником якого є ДП «Управління по бурінню технічних свердловин».

Крім того, помилковим є висновок суду про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:653:0001 на момент набуття ОСОБА_1 права власності на розташовані на ній будівлі та споруди, перебувала на праві постійного користування у попереднього власника нерухомого майна - ДП «Управління по бурінню технічних свердловин» на підставі Державного акту серії І-КР №002268 від 23.07.1996, як у правонаступника ДВАТ «Управління по бурінню технічних свердловин» Дочірнє підприємство ДХК «Олександріявугілля», оскільки відповідно до статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності - право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. За результатами розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав заявнику видається рішення державного реєстратора та витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав в електронній та (за бажанням заявника) в паперовій формі.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований нерухомості межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування розташованого на ній об`єкта нерухомості.

З набуттям права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, до нових власників в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України переходить право власності на цю земельну ділянку, якщо у попереднього власника майна ця земельна ділянка була у користуванні чи у власності. У випадку, якщо попередній власник не оформив право власності або користування земельною ділянкою, то до нового власника нерухомого майна речове право на таку земельну ділянку автоматично не переходить.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18).

Зокрема, згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року по справі № 127/10011/18 (провадження № 61-13977св19) набуттям позивачами права власності на комплекс будівель та споруд, які розташовані на спірній земельній ділянці, до них, як до нових власників цього нерухомого майна, в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України, не перейшло право власності на спірну земельну ділянку так як продавець на момент укладення договору купівлі - продажу не мав права власності на цю земельну ділянку». У пункті 30 постанови Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №922/3475/19 зазначено, що за відсутності встановлених судами обставин щодо наявності у попереднього власника нерухомого майна належним чином оформленого речового права щодо спірної земельної ділянки Верховний Суд погоджується з доводами скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 120 ЗК України, а саме в частині висновків щодо автоматичного переходу до відповідача майнових прав володіння і користування земельною ділянкою.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів приходить до висновку про те, що у порядку ст.120 ЗК України до нового власника нерухомого майна автоматично переходить лише те майнове (речове) право на земельну ділянку, яке було належним чином оформлене попереднім власником об`єкта нерухомості, який відчужується, тобто, оформлено відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як убачаєтеся з письмових доказів по справі, земельна ділянка з кадастровим номером :15:653:0001 належала на правіпостійного користування на підставі Державного акту від 23 липня 1996 року. Водночас, ДП «Управління по бурінню технічних свердловин» як правонаступником ДВАТ «Управління по бурінню технічних свердловин» Дочірнього підприємства ДХК «Олександріявугілля» та, у подальшому, продавцем (попереднім власником) будівель та споруд, не було належним чином оформлено (переоформлено) право постійного користування спірною земельною ділянкою, що в силу ст.120 ЗК України виключає можливість автоматичного переходу до ОСОБА_1 , як нового власника об`єкту нерухомості Дочірнього підприємства ДХК «Олександріявугілля».

Крім того, аналізуючи норми земельного законодавства, які регулюють дані правовідносини, питання надання земельних ділянок у постійне користування, оренду чи у власність регулюються ЗК України, та належить до виключної компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що унеможливлює ухвалення судом рішення про визнання за особою права постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення про відмову у позовних вимогах ОСОБА_1 в частині визнання за ОСОБА_1 права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,95 га, кадастровий номер :15:653:0001, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, тому відповідно до вимог ст.367 ЦПК України перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання позов апеляційної скарги по справі у розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської радизадовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10 листопада 2022 рокув частині задоволених позовних вимог скасувати.

У позовних вимогах ОСОБА_1 в частині визнання за ОСОБА_1 права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,95 га, кадастровий номер :15:653:0001, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Олександрійської міської ради (, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний 59, 28000) судові витрати у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко