ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2460/23 Справа № 932/1954/21 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І.А. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості (суддя першої інстанції Кондрашов І.А.) ,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною Клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

18.11.2017 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву від 18.11.2017 року до Договору про надання банківських послуг.

Положеннями анкети-заяви встановлено, що анкета - заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг між позивачем та ОСОБА_1 . Підписавши вищевказану анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку названих документів, що складають між нею та банком кредитний договір, та зобов`язалася виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідачу встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 70000,00 грн. Позивач умови укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредитні кошти та можливість розпоряджатись ними в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до умов договору, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 22.12.2020 року становить 136771,66 грн. та складається з: 88059,38 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 48712,28 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

На підставі наведених обставин позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 136771,66 грн. та судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Банк посилається на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, так як його ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування особливостей укладеного за допомогою ІТС договору, що призвело до порушення прав Банку.

Так, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив механізм отримання банківських послуг проекту Монобанк, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту.

Апелянт зауважив, що відповідач здійснила отримання банківських послуг проекту Монобанк шляхом верифікації очно на точці видачі картки, здійснивши певний алгоритм дій. Таким чином, на момент підписання анкети-заяви від 18.11.2017 року відповідач була належним чином ознайомлена з умовами кредитування та підтвердила це підписом, погодившись з умовами надання банківських послуг.

На думку апелянта, судом першої інстанції залишено поза увагою право Банку переглядати кредитний ліміт по картці відповідача, а також встановлені проценти за користування кредитними коштами і відповідальність за порушення умов кредитного договору. Судом не дано належної правової оцінки розрахунку заборгованості, наданому позивачем та виписці про рух коштів по картці відповідача ОСОБА_1

29 грудня 2022 року справа № 932/1954/21 витребувана з суду першої інстанції.

09 січня 2023 року дана цивільна справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі сторони отримали електронною поштою 16 січня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2023 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи

Повідомлення сторони отримали електронною поштою 23 січня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 136771,66 грн., тому апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі.

Проте, вказаним вимогам рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року не відповідає.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що наданими позивачем доказами підтверджується факт отримання відповідачем кредиту на умовах визначених договором і їх повернення, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості, а саме, у графі - «залишок поточної заборгованості за наданим кредитом» з 29.08.2019 відсутня заборгованість про що вказує цифра 0, тому вимога щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 88059,38 грн. є такою, що не підлягає задоволенню.

Також, зважаючи на відсутність розмежування у позові та наданому розрахунку заборгованості з пені та комісії, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявлена вимога про їх відшкодування не підлягає задоволенню.

Проте, з указаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до статті 2 цього Закону банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми.

Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.

Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається із частини 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З заяви-анкети, яка підписана відповідачкою, вбачається, що «Я згодна з тим, що ця анкета - заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (а.с. 6).

Підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та довідку про умови кредитування, користуючись кредитними коштами, апеляційний суд вважає, що між сторонами по справі існують кредитні правовідносини, щодо яких сторони погодили істотні умови договору кредиту про суму кредиту.

Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.11.2017 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви, відповідно до якої відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору.

Відповідач у період з 22.11.2017 року по 22.12.2020 року користувалася кредитним коштами. ОСОБА_1 допущено прострочення зі сплати щомісячного мінімального платежу більше ніж на 90 днів.

Звертаючись до суду з позовом, Банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості по кредитному договору за період з 22.03.2019 року по 22.12.2020 року.

Як зазначалося вище, згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 22.12.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал банк» складає 136771,68 грн., з яких:

- 88059,38 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 48712,28 грн. - заборгованості за пенею та комісією (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитом станом на 22.12.2020 року становить 88059,38 грн. (а.с. 5).

Ці дані також підтверджуються випискою за договором (а.с. 53 - 59).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 88059,38 грн. обґрунтовані та підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_1 .

Також Дніпровський апеляційний суд погоджується з розміром заборгованості за пенею і комісією в розмірі 48712,28 грн., оскільки такий розмір передбачено Умовами договору.

Враховуючи наявність доказів надання ОСОБА_1 банком кредитних коштів, користування ними відповідачем та допущення несвоєчасного погашення кредиту, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Банку підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 2270 ,00 грн. (а.с. 30), за подання апеляційної скарги 3405,00 грн. (а.с. 52), а всього 5675,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18 листопада 2017 року станом на 22 грудня 2020 року у розмірі 136771 (сто тридцять шість тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 66 коп., яка складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 88059,38 грн., пені та комісії в розмірі 48712, 28 грн.; а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять ) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: