Справа № 683/2431/21
У Х В А Л А
25 квітня 2023 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Завадської О.П.
секретаря Поважнюк О.Б.
з участю: представників позивача адвокатів Смішної І.В., Євдоченко Н.Д.
співвідповідачки ОСОБА_1
розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Міронекс» пред`явило позов до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області із кінцевими позовними вимогами:
Вказаний Проєкт землеустрою затверджено п. 1 рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №6 п. 1/33/VII від 22 лютого 2019 року.
Згодом відповідно до п. 3 рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №54 п.3/5/VIIІ від 28 травня 2021 року визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 22 лютого 2019 року №6 п.1/33/VII «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі». Внаслідок прийняття даного рішення Проєкт землеустрою, за яким сформована спірна земельна ділянка, є незатвердженим. Таким чином спірна земельна ділянка припинила своє існування як об`єкт цивільних прав і речові права на неї підлягали припиненню з внесенням відповідних записів до Реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного Земельного кадастру.
Незважаючи на те, що земельна ділянка припинила своє існування, як об`єкт цивільних прав, співвідповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області розпорядився спірною земельною ділянкою, передавши її у користування співвідповідачці ОСОБА_1 на умовах оренди. Внаслідок чого правові наслідки, встановлені нечинним рішенням №6 п.1/33/VII від 22 лютого 2019 року, продовжили існувати, а права позивача не були поновлені, оскільки сформована з порушенням прав позивача земельна ділянка продовжує створювати позивачу перешкоди у обслуговуванні цілісного майнового комплексу готелю «Случ».
Співвідповідачка ОСОБА_1 заперечила проти задоволення позову за безпідставністю та заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки між товариством та Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області виник публічно-правовий спір щодо перебування спірної земельної ділянки в комунальній власності на підставі рішень Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та її реєстрації згідно рішень Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Дані правовідносини мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
Представники позивача підтримали позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та заперечили проти заявленого клопотання про закриття провадження, вважаючи, що в порядку цивільного судочинства передбачається захист прав позивача в частині вільного володіння та користування належною товариству будівлею готелю «Случ» з усіма його приміщеннями та конструктивними елементами, в тому числі і підвалом, і світловими приямками, і елементами протипожежного захисту, а також відновлення прав позивача в частині належної та безпечної експлуатації будівлі готелю.
Представник співвідповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області заперечила проти задовлення позову. Вказала на відсутність предмету спору, так як позивач не звертався до міської ради стосовно оформлення прав на спірну земельну ділянку. Заявлені позивачем вимоги немайнового характеру про припинення речових прав на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки не змінять її належності Старокостянтинівській міській раді Хмельницької області, оскільки земельна ділянка перебуває у комунальній власності в силу закону, а також не впливають на захист прав позивача в частині вільного володіння та користування належною товариству будівлею готелю «Случ».
Представник співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відзиві на позов вважає управління неналежним співвідповідачем та просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо нього. Вказує, що управління не приймало рішень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та передачі її в оренду. На підставі рішень Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області ОСОБА_2 виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яку в подальшому передано ОСОБА_1 в користування на умовах оренди. Держгеокадастр та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. Державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Товариство з обмеженою відповідалінстю «Міронекс» є власником готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 28 лютого 2015 року.
Сторона позивача вважає, що оскільки п. 3 рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №54 п. 3/5/VII від 28 травня 2021 року визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 22 лютого 2019 року №6 п. 1/33/VII «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі ОСОБА_2 », тому спірна земельна ділянка припинила своє існування, як об`єкт цивільних прав. Отже вона неправомірно була передана у користування ОСОБА_1 на умовах оренди відповідно до рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №55 п.5/5/VIII від 28 травня 2021 року.
По суті позивач оспорює речове право органу місцевого самоврядування на спірну земельну ділянку. Предметом позову є вимога позивача немайнового характеру про припинення речових прав на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в статті 19 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне та цивільні правовідносини, по-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Разом із тим згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Отже, одним із учасників адміністративного спору є суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.
Також КАС України надає визначення публічно-правового спору - як спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Ужитий термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, якщо відсутні ознаки спору про цивільне право певної особи та його порушення.
Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.
Таким чином, при визначенні предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.
Якщо ж особа оспорює рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яким затверджуються в установленому порядку місцеві містобудівні програми, генеральні плани забудови відповідних населених пунктів, інша містобудівна документація та інше (зокрема, формування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови), крім того, таке рішення розраховане на широке коло осіб (зокрема, оскаржувані рішення у цій справі стосуються обслуговування будівель громадської забудови), і в цих правовідносинах відповідач реалізує свої управлінські або контрольні функції у сфері управління певною територією, то такі спори підпадають під юрисдикцію адміністративного суду.
Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Спірна земельна ділянка в силу закону належить до комунальної форми власності, стосовно якої Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області здійснювала владні управлінські повноваження, визначені законодавством в сфері землеустрою по обслуговуванню будівлі громадської забудови.
Таким чином, цей спір має розглядатися саме в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст. ст. 197-200, 255-256 ЦПК України, суд
Закрити провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.
Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду адміністративної юрисдикції.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 02 травня 2023 року.

Суддя