Справа № 700/86/23
Номер провадження 2/700/56/23
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2023 року Суддя Лисянський районний суд Черкаської області Пічкур С.Д. розглянувши матеріали цивільної справи № 700/86/23 провадження № 2/700/56/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

установив:

ОСОБА_1 26.01.2023 року звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2022 року, вищезазначену справу визначено головуючим суддею Пічкура С.Д.

До початку підготовчого судового засідання у вищевказаній справі суддя Пічкур С.Д. заявив самовідвід, посилаючись на те, що відповідачем по справі є ОСОБА_3 , з яким він перебуває у дружніх відносинах а тому дана обставина може викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заява про самовідвід судді Пічкура С.Д. заявлена до початку підготовчого судового засідання, тому відповідає вимогам ст.39, 40 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суддя заявив самовідвід у справі з огляду на наступне.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Також у рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом було встановлено порушення права особи на розгляд справи безстороннім судом: уряд не оспорював твердження заявниці стосовно того, що голова Артемівського міського суду, який одноособово розглядав справу заявниці у першій інстанції та чиї рішення були залишені без змін судами вищих інстанцій, просив та безоплатно отримував майно від компанії-відповідача. За цих обставин твердження заявниці щодо небезсторонності голови суду можна вважати об`єктивно виправданими, незважаючи на той факт, що Артемівський міський суд задовольнив одну зі скарг заявниці. Більше того, суди вищих інстанцій, розглядаючи скарги заявниці, не взяли до уваги її скарги на упередженість судді.

Крім цього, Європейський суд з прав людини, у справі «Гаусшильдта проти Королівства Данії» зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, суд вважає, що вказані обставини впливають на розгляд справи, та з метою зняття будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду та в результатах розгляду даної справи, заява про самовідвід головуючого судді Пічкура С.Д. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 36, 258-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Лисянського районного суду Черкаської області Пічкура Сергія Дмитровича про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Пічкура Сергія Дмировича від участі у судовому провадженні, як головуючого у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини передати до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи іншому судді, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Д. Пічкур