ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 670/354/23

Провадження № 22-ц/4820/1557/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №670/354/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 червня 2023 року (суддя Мамаєв В.А., повне судове рішення складено 30 червня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В червні 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхове відшкодування, пов`язане з завданою моральною шкодою в розмірі 20100 грн; стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , страхове відшкодування, пов`язане з завданою моральною шкодою в розмірі 20100 грн та страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника в розмірі 219800 грн.

Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 червня 2023 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про відшкодування шкоди закрито у зв`язку з відмовою представника позивача від позову. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт вказує, що страховою компанією не порушувалися права позивачки, відповідач діяв виключно на підставі чинного законодавства України та повністю виконав свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування, виплативши 260000 грн страхового відшкодування, на користь позивачки - 227500 грн, на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 16250 грн кожному, незважаючи на невиконання своїх обов`язків позивачкою щодо ненадання інформації про усіх осіб, які перебували на утриманні загиблого. Апелянт посилається на те, що ним до суду першої інстанції було надано платіжні інструкції, що підтверджують факт виплати страхового відшкодування. Разом з тим, затримка виплати відбулась саме через бездіяльність позивачки та інших родичів загиблого ОСОБА_5 . Товариство зазначає, що, незважаючи на відсутність документів для виплати, ним виплачено страхове відшкодування згідно ліміту по полісу у розмірі 260000 грн.

Апелянт зауважує, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Проте, відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що розмір позовних вимог за позовною заявою складав 260000 грн, а фактично на користь позивачки Страхова компанія сплатила 227500 грн, тобто менший розмір, ніж вказувала позивачка в позовній заяві. Крім того, відповідач заперечував проти задоволення позову через неправомірні дії саме позивачки з підстав невиконання нею зобов`язань, відповідно до приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, зі сторони позивачки не було жодних заяв про зменшення позовних вимог, зміни підстав або предмету позову, а тому посилання суду першої інстанції на ч.3 ст. 142 ЦПК України є незрозумілим апелянту. Крім того, судом при задоволенні вимог позивачки щодо компенсації витрат на правничу допомогу, проігноровано ст. 141 ЦПК України та не враховано, що ціна позову була 260000 грн, а відповідач сплатив 227500 грн.

Зважаючи на викладене, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від позивачки до апеляційного суду не надходив.

Учасники справи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає вказаним вимогам.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У підготовчому судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою позивачки від позову з підстав виплати ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхового відшкодування. Також, представник просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

В матеріалах справи наявна платіжна інструкція №6723 від 29.06.2023, якою ПрАТ «СК «Альфа Страхування» перераховано на користь ОСОБА_1 227500 грн страхового відшкодування ОСЦПВ за шкоду життю та здоров`ю згідно с/а №2433.609.22.02-1 від 28.06.2023 (а.с.67).

Частиною 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а щодо розподілу судових витрат виходив з вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України та дійшов висновку, що з урахуванням норм ст. 133, 137 ЦПК України і фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати на правову допомогу у цій справі в розмірі 15000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі та наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, однак не погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17, на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17 прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.02.2023 між АО «Центр захисту при ДТП «Автопоміч» та ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж 145, згідно з яким адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту правову допомогу зі стягнення грошової компенсації за спричинену шкоду.

Пунктом 3.2.2. розділу 3 вказаного договору визначено, що клієнт має право здійснювати оплату наданих адвокатським об`єднання послуг лише після одержання грошової компенсації за спричинену шкоду.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги від 29.05.2023 на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж 145 від 13.02.2023 загальна вартість наданих послуг становить 15000 грн. З яких: 1 година вартістю 3000 грн - підготовчі дії: з`ясування, чи мали місце обставини (факти), про які вказує Замовник та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають і встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; аналіз судової практики; 4 години вартістю по 3000 грн за 1 годину - підготовка та подання позовної заяви в суд: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та складення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; складання розрахунку судових витрат, які були понесені; написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують; копіювання та додавання до позовної заяви копій всіх документів та доказів на підтвердження позовних вимог; копіювання позовної заяви та всіх документів, що до неї додаються, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; надсилання, засобами поштового зв`язку, позовної заяви з доданими до неї документами в суд.

До позовної заяви представником позивача в підтвердження витрат на правову допомогу додано: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж145 від 13.02.2023; детальний опис робіт (надання послуг), виконаних для надання правничої допомоги від 29.05.2023 на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж145 від 13.02.2023; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 002040 від 20.11.2020; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1207671 від 29.05.2023 (а.с.27-31).

Суд першої інстанції встановивши, що позивачка не підтримує заявлених позовних вимог внаслідок часткового їх задоволення ПрАТ «СК «Альфа Страхування» після пред`явлення позову до Віньковецького районного суду Хмельницької області та відкриття провадження у справі, дійшов правильного висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню із ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на її користь.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції проігноровано ст. 141 ЦПК України, адже позовні вимоги ОСОБА_1 заявлено на суму 260000 грн, тоді як відповідачем на користь позивачки сплачено 227500 грн.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Районний суд стягнув витрати на професійну правничу допомогу без урахування пропорційності розміру задоволених позовних вимог, а тому таке посилання в апеляційній скарзі є обґрунтованим.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідачем задоволено частково (87,5% (227500 грн (сплачене страхове відшкодування відповідачем) * 100 / 260000 грн (ціна позову)), тому з врахуванням принципу пропорційності, закріпленого у п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь позивачки підлягають стягненню витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 13125 грн (87,5% від 15000 грн).

Не приймаються до уваги колегією суддів аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції відмова позивачки від позову прийнята не була, адже як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд при закритті провадження у справі з підстав п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, прийняв відмову представника позивачки від позову.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що заперечення представника щодо позовних вимог та затримка у виплаті страхового відшкодування відбулася саме через бездіяльність позивачки, що виразилася у ненаданні в повному обсязі документів на підтвердження факту перебування малолітнього ОСОБА_2 та інших осіб на утриманні загиблого ОСОБА_5 , судова колегія їх відхиляє, адже ці доводи на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

З огляду на вищенаведене та виходячи із доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині визначення розміру стягнутих витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» задовольнити частково.

Ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 червня 2023 року в частині стягнення судових витрат змінити, зменшивши стягнуту з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу до 13125 (тринадцять тисяч сто двадцять п`ять) грн.

В іншій частині ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай