Справа 688/211/22
№ 2/688/38/23
Рішення

Іменем України

15 лютого 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Зінченка Д.В.,

представника позивача Підопригори Р.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Підопригори Романа Борисовича в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиції сторін

19.01.2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.1998 року є власником житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Згідно із записами в погосподарській книзі за вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,12 га, на ній розташовані один дерев`яний одноповерховий будинок жилою площею 29,3 кв.м. та дерев`яний сарай.

Сусідня земельна ділянка площею 0,1972 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 має кадастровий номер :01:002:0835 та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .

В листопада 2021 року відповідач самовільно розібрала паркан, який знаходився між земельними ділянками та без погодження із нею встановила нові межові знаки у вигляді дерев`яних стовпчиків, зайнявши 0,0265 га площі належної їй земельної ділянки. При цьому координати дерев`яних стовпчиків, встановлених на земельній ділянці по АДРЕСА_1 не відповідають правовстановлюючим документам та межам зазначеним на кадастровому плані земельної ділянки площею 0,1972 га, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить відповідачу.

Пошкодження паркану підтверджується відповіддю начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 25.11.2022 року, відеозаписом з портативного реєстратора, на який фіксувався виїзд працівниками поліції на місце події та висновком експерта №09-148/21 від 15.12.2021 року.

З огляду на наведене вважає, що має право на судовий захист свого порушеного права, а саме права користування земельною ділянкою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: демонтувати дерев`яні стовпчики, встановлені на території земельної ділянки по АДРЕСА_1 та відновити дерев`яний паркан, що знаходився на межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , стягнути з відповідача судові витрати. Вважає, що такий спосіб захисту відповідає способу, передбаченому п. 4 ч.2 ст. 16 ЦК України, є найбільш ефективним та дієвим способом захисту прав позивача у зв`язку з їх порушенням відповідачем.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, хоча про час,день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, наведених у ньому, просив його задовольнити. Повідомив, що рішенням Судилківської сільської ралди №9 від 24.01.2023 року позивачу ОСОБА_3 у приватну власність вже передано земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) по АДРЕСА_1 площею 0,2305 га, кадастровий номер :01:002:1104, про що надав письмові докази. Просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, оскільки обставини, зазначені у ньому не відповідають дійсності. Оскільки певний час вони із позивачкою не могли дійти згоди щодо межі між її земельною ділянкою та ділянкою, якою користується остання, звернулась до Судилківської сільської ради. 01.11.2022 року представники із сільської ради вийшли на місце, провели обстеження та встановили деревяні стовпчики між земельними ділянками в їх присутності. А тому, стверджує, що жодним чином не порушувала права ОСОБА_3 , оскільки особисто стовпчиків не встановлювала. Паркану між земельними ділянками ніколи не було, а тому його не руйнувала.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2022 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання о 09 год. 30 хв. 23.02.2022 року,у якому оголошено перерву до 09 год. 30 хв. 22.03.2022 року.

10.02.2022 року судом отримано відзив на позов відповідача ОСОБА_1 , у якому вона посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні. Вказала, що особисто жодних прав ОСОБА_3 не порушувала, навпаки намагалась мирним шляхом вирішити усі розбіжності, у зв`язку з чим звернулась за допомогою до Судилківської сільської ради, представники якої і встановили дерев`яні стовпчики, що підтверджується наданою сільрадою відповіддю. Дерев`яного паркану не руйнувала через його відсутність.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.03.2022 року, за клопотанням представників долучено та витребувано письмові докази, вирішено питання про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 29.04.2022 року.

29.04.2022 року заслухано вступне слово представників сторін, оголошено перерву до 13 год. 00 хв. 24.05.2022 року для виклику свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

24.05.2022 року допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в подальшому у зв`язку з відсутністю електропостачання оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 29.07.2022 року.

В період з 14.06.2022 року по 25.07.2022 року головуючий суддя Козачук С.В. перебувала у щорічній відпустці згідно наказу №19/05-03 від 23.05.2022 року.

29.07.2022 року допитано свідка ОСОБА_6 , оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 19.08.2022 року для отримання витребуваних ухвалою суду від 22.03.2022 року письмових доказів.

В подальшому через неявку учасників справи судовий розгляд відкладався до 14 год. 00 хв. 12.09.2022 року, за клопотанням представника позивача до 13 год. 00 хв. 17.10.2022 року та до 11 год. 00 хв. 18.11.2022 року.

18.11.2022 року судом досліджено докази у справі та за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 додатково витребувано письмові докази у зв`язку з чим оголошено перерву до 11 год. 00 хв. 12.12.2022 року, а в подальшому через неявку учасників справи до 10 год. 00 хв. 24.01.2023 року та за клопотанням представника позивача до 15 год. 00 хв. 15.02.2023 року.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.1998 року, виданого державним нотаріусом Шепетівської державної районної нотаріальної контори Бондар С.М., зареєстрованого в реєстрі за №217, позивач ОСОБА_3 є власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту будинковолодіння складається з дерев`яного будинку жилою площею 29,3 кв.м., загальною площею 48,3 кв.м., дерев`яного сараю площею 24,2 кв.м.

З архівної довідки №С-05/04-06 від 05.01.2022 року слідує, що відповідно до протоколу засідання виконавчого комітету Судилківської сільської ради народних депутатів від 28.01.1989 року вулиця Жданова в с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області перейменована на вулицю Миру.

Відповідно до даних книги погосподарського обліку станом на 2021 рік ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 користувалась земельною ділянкою площею 0,12 га.

Згідно витягу з рішення Судилківської сільської ради №9 від 24.01.2023 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) по АДРЕСА_1 площею 0,2305 га, кадастровий номер :01:002:1104. Вказане також підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав №322214586 від 08.02.2023 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 14.02.2023 року.

Відповідачу ОСОБА_1 на праві власності згідно рішення Судилківської сільської ради № 8 від 18.10.2018 року належить земельна ділянка площею 0,1972 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 та має кадастровий номер :01:002:0835. Вказане також підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав №148084787 від 05.12.2018 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 12.09.2018 року та Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.01.2022 року.

Згідно даних Поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0835, яку відкрито 12.09.2018 року, реєстрація вказаної земельної ділянки 03.12.2018 року здійснювалось на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ФОП ОСОБА_7

18.10.2019 року на підставі заяви ОСОБА_8 були внесені виправлення до Державного земельного кадастру, у зв`язку із чим координати поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0835 були зміщені.

01.12.2021 року згідно заяви ФОП ОСОБА_7 з метою усунення розбіжностей на електронних та паперових носіях, внесено виправлені відомості до Державного земельного кадастру у відповідності до архівної Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у зв`язку з чим вона повернулась в первинні координати.

Відповідно до повідомлень управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25.08.2022 року та від 09.02.2023 року внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0835 здійснено саме на підставі звернення ОСОБА_1 .

З відповіді Судилківської сільської ради №01-23/07-20/81/2022 від 14.02.2022 року вбачається, що на звернення ОСОБА_1 спеціалістом з питань комунальної власності та земельних відносин ОСОБА_9 , інспектором Козіцьким М.В. із залученням сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_6 було обстежено земельні ділянки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 . В присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно до координат поворотних точок меж земельної ділянки :01:002:0835 встановлено дерев`яні кілки. Виніс меж носив інформаційний характер та не мав на меті встановлення межових знаків, оскільки межові знаки відповідно до документації землеустрою, яка була виготовлена на замовлення ОСОБА_1 , не встановлювались. Громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було роз`яснено їхнє право залучити іншого сертифікованого інженера-землевпорядника. Крім того, проведено роз`яснювальну роботу щодо дотримання правил добросусідства.

З повідомлення ФОП ОСОБА_6 від 08.02.2022 року слідує, що в жовтні 2021 року представники Судилківської сільської ради в усній формі попросили його винести поворотні точки земельної ділянки :01:002:0835. 01.11.2021 року, скориставшись електронними сервісами кабінету сертифікованого інженера-землевпорядника Державного земельного кадастру, отримав координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0835. Координати надав своєму стажеру, який з представниками Судилківської сільської ради, виїхавши за адресою: АДРЕСА_2 , винесли поворотні точки згідно отриманих ним координат від 01.11.2021 року. Комісійних та інших актів не складалось,так як це відбувалось не в офіційній формі, а за усним проханням сільської ради, відповідно ніякої матеріальної винагороди ні він, ні його стажер за це не отримували, ні від сільської ради, ні від громадян. Також будь-яких межових знаків його стажером не закріплювалось, а лише виносилися координати поворотних точок меж земельної ділянки. Станом на 08.02.2022 року ним виявлений факт, що земельна ділянка :01:002:0835 була зміщена за датою від 01.12.2021 року, що зафіксовано в поземельній книзі на дану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. А тому координати поворотних точок земельної ділянки :01:002:0835, що були ним отримані з сервісу ДЗК від 01.11.2021 року і винесені не співпадають із тими, що є на даний момент в державному земельному кадастрі на дату 08.02.2022 року.

Аналогічні показання надано свідком ОСОБА_6 в судовому засіданні. Також вказав, що надаючи відповідь на запит адвоката виявив, що земельна ділянка :01:002:0835 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 12.09.2018 року, після чого двічі до поземельної книги вносились зміни, востаннє 01.12.2021 року, після чого земельна ділянка повернулась в координати згідно Технічної документації, розробленої в 2018 році. Отже, координати поворотних точок земельної ділянки :01:002:0835, що були ним отримані з сервісу ДЗК станом на 01.11.2021 року і винесені на місцевість не співпадають із тими, що є на даний момент в ДЗК.

Згідно висновку експерта Куті В.П. №09-148/21 від 15.12.2021 року накладення належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки по АДРЕСА_2 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , якою користувалась ОСОБА_3 відсутні, координати виявлених дерев`яних стовпчиків, встановлених на земельній ділянці по АДРЕСА_1 не є межовими знаками, не відповідають правовстановлюючим документам. При проведенні обстеження об`єктів дослідження експертом не виявлено огорожі, яка була встановлена на межі земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , тому визначити вартість огорожі експерту не надається за можливе.

ОСОБА_3 звернулась до Судилківської сільської ради із заявою від 25.11.2021 року з приводу знищення паркану, на яку отримала відповідь від 03.12.2021 року за №07-21/3117/1, про те, що розгляд майнових спорів не входить до компетенції Судилківської сільської ради, а тому їй рекомендовано з даного приводу звернутись до правоохоронних органів.

Згідно повідомлення Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 06.12.2021 року, конфліктна ситуація по заяві від 25.11.2021 року з приводу пошкодження паркану по АДРЕСА_1 була вирішена на місці, додаткова перевірка по даному факту не проводилась. На відеозаписі з нагрудного реєстратора поліцейського, дослідженого в судовому засіданні, зафіксовано спілкування останнього із відповідачем ОСОБА_1 та заявником ОСОБА_4 з приводу поданої нею заяви про пошкодження паркану.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що земельна ділянка її матері ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , шо належить відповідачу ОСОБА_1 . В 2018 році мати розпочала процес приватизації земельної ділянки, проте до початку введення військового стану її не завершила. Восени 2021 року на земельній ділянці матері були встановлені дерев`яні стовпчики, частина хліва та паркан після цього виявились розташованими на ділянці відповідача. Після цього виявили, що дерв`яний паркан, що стояв тривалий час на межі між земельними ділянками відсутній, в зв`язку з чим звернулась до поліції та отримала відеозапис з портативного відеореєстратора, на який фіксувався виїзд працівників поліції на місце події.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що є сусідом сторін у справі, а тому бачив, що на межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вісім років стояв дерев`яний паркан, а потім став діватись та зник.

Позивач вважає, що відповідач порушує її законні права та інтереси, оскільки встановила дерев`яні стовпчики на її земельній ділянці, захопила частину земельної ділянки площею 0,0265 га та розібрала дерев`яний паркан, що стояв на межі земельних ділянок, а тому звернулась до суду із даним позовом.

Застосовані норми права

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно із статтею 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до п. 7 Розділ X Перехідні положення ЗК України від 25 жовтня 2001 року №2768-III громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на земельну ділянку та право постійного користування, право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. ст. 125, 126 ЗК України).

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно пункту «г» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

За положеннями частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Власник земельної ділянки або землекористувач згідно положень частини другої статті 152 ЗК України може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За змістом пункту «б» частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Мотиви та висновки суду

Заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також, підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання, вчинення перешкод у користуванні, користування з порушенням закону, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Умовами для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод не має правомірних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 звернулась до суду 19.01.2022 року з позовом з метою відновлення порушених на, її думку відповідачем ОСОБА_1 , прав щодо користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , посилаючись на встановлення останньою без погодження із нею межових знаків у вигляді дерев`яних стовпчиків, зайняття нею 0,0265 га площі її земельної ділянки та пошкодження дерев`яного паркану.

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що дерев`яні стовпчики (кілки) не є межовими знаками, встановлені не відповідачем, а представниками Судилківської сільської ради, виніс меж носив інформаційний характер, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 роз`яснювалось представниками сільської ради право залучити сертифікованого інженера-землевпорядника для офіційного відновлення меж.

Відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського, що також досліджений в судовому засіданні, містить дані з приводу здійсненого виклику поліцейських, які з`ясовували обставини щодо пошкодження паркану, не містить даних щодо наявності самого паркану, його характеристик як то довжина, висота, матеріал, з якого його виготовлено, місця розташування тощо та даних на підтвердження його пошкодження.

Отже, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження вказаних у позові обставин (захоплення відповідачем частини земельної ділянки, встановлення ним межових знаків без погодження, пошкодження паркану) ні позивач, ні її представник суду не надали, а показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідь поліції та відеозапис з реєстратора поліцейського не можуть бути такими в розумінні ст. 78 ЦПК України. Таким чином не доведено належними та допустимими доказами порушення прав позивача як користувача (на час ухвалення рішення власника) земельної ділянки.

Не підтверджує порушень відповідачем законних прав та інтересів позивача щодо користування земельною ділянкою і висновок судового експерта Куті В.П. №09-148/21 від 15.12.2021 року, оскільки такий навпаки вказує на відсутність накладень належної відповідачу на праві власності земельної ділянки на земельну ділянку, якою користувався в момент звернення до суду позивач, та підтверджує, що встановлені дерев`яні стовпчики не є межовими знаками.

Станом на 19.01.2022 року, тобто на момент звернення до суду ОСОБА_3 земельні ділянки перебували у координатах, визначених розробленою технічною документацією, а тому триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову позивачем також не доведено.

Відповідно до ст. 158 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)

земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку за вирішенням спору щодо меж земельних ділянок її та відповідача до органу місцевого самоврядування, як то передбачено ст. 158 ЗК України, не зверталась, рішення останнім з приводу існуючого спору не приймались, документи не складались.

З огляду на встановлені обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідач порушила її права на безперешкодне володіння нею належною на даний час на праві власності земельною ділянкою, а тому відсутні підстави для зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: демонтувати дерев`яні стовпчики, встановлені на території земельної ділянки по АДРЕСА_1 та відновити дерев`яний паркан, що знаходився на межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 .

Судові витрати

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з роглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Позивачем ОСОБА_3 при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., за проведення інженерно-технічної експертизи судовому експерту Куті В.П. сплачено 15000 грн., а за надання правової допомоги адвокату Підопригорі Р.Б. сплачено 12000 грн., що підтверджується належними письмовими доказами.

Оскільки судом у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Відповідачем ОСОБА_1 понесені витрати на оплату правничої допомоги адвокату Грибу Ю.П. в сумі 9000 грн., що підтверджено належними письмовими доказами.

Згідно з частиною другою ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд вважає, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій відповідача ОСОБА_1 , оскільки саме за її заявою вносились зміни до Державного земельного кадастру, а тому понесені судові витрати в сумі 9000 грн. слід покласти на неї.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України суд -

вирішив:

У задоволенні позову адвоката Підопригори Романа Борисовича в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1998 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 04 липня 2002 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області; РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 21 лютого 2023 року.

Суддя: С.В. Козачук