465/981/21
6/465/36/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Мартинишин М. О.

з участю секретаря судового засідання Оверко Я. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визначення частки майна боржника у майні -

в с т а н о в и в:

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, посилаючись на те, що на його виконанні перебувають виконавчі провадження № 69066044 від 10.06.2022 з примусового виконання виконавчого листа №465/981/21 від 07.12.2021 року, що видав Франківський районний суд про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором №VP+r-80227 від 26.10.2017 року в загальному розмірі 138 414,53 гривень, що складається з: 81 341,05 гривень - заборгованість за кредитом; 51 358,90 гривень сума заборгованості за кредитом та 5 741,58 гривень пеня та судовий збір у розмірі 1135 грн. та виконавче провадження № 69731310 від 26.08.2022 року з примусового виконання виконавчого листа №465/981/21 від 07.12.2021 року, що видав Франківський районний суд про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором №VP+r-80227 від 26.10.2017 року в загальному розмірі 138 414,53 гривень, що складається з: 81 341,05 гривень - заборгованість за кредитом; 51 358,90 гривень сума заборгованості за кредитом та 5 741,58 гривень пеня та судовий збір у розмірі 1 135 гривень.

10.06.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69066044 та 26.08.2022 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69731310 на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження». У ході проведення виконавчих дій встановлено, що в боржника ОСОБА_1 відсутні кошти для повернення коштів стягувачу. Однак згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 , на праві приватної спільної сумісної власності наявне майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . Вважає, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу.

Просить визначити, що ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у нерухомому майні квартира житловою площею 67,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить останньому на праві приватної спільної сумісної власності, у розмірі 1/4.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явився, однак представник приватного виконавця подав заяву про розгляд подання у його відсутності.

Представник стягувача ТОВ «ФК» Приватні інвестиції» в судове засідання не з`явився, однак представник стягувача подав заяву про розгляд подання у його відсутності.

Боржник у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання по суті.

Однак їх неявка не перешкоджає вирішенню питання по суті, а тому суд вважає, що подання слід слухати у їх відсутності на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання, подані приватним виконавцем документи, суд приходить до висновку, що таке подання слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А. А. перебувають виконавчі провадження № 69066044 від 10.06.2022 з примусового виконання виконавчого листа №465/981/21 від 07.12.2021 року, що видав Франківський районний суд про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором №VP+r-80227 від 26.10.2017 року в загальному розмірі 138 414,53 гривень, що складається з: 81 341,05 гривень - заборгованість за кредитом; 51 358,90 гривень сума заборгованості за кредитом та 5 741,58 гривень пеня та судовий збір у розмірі 1135 грн. та виконавче провадження № 69731310 від 26.08.2022 з примусового виконання виконавчого листа №465/981/21 від 07.12.2021 року, що видав Франківський районний суд про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором №VP+r-80227 від 26.10.2017 року в загальному розмірі 138 414,53 гривень, що складається з: 81 341,05 гривень - заборгованість за кредитом; 51 358,90 гривень сума заборгованості за кредитом та 5 741,58 гривень пеня та судовий збір у розмірі 1 135 гривень.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова 09.11.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону стягувача з Акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» у цивільній справі № 465/981/21 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №VP+r-80227 від 26.10.2017 року.

10.06.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69066044.

26.08.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69731310.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження».

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було перевірено, що в боржника ОСОБА_1 відсутні кошти для повернення коштів стягувачу.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер інформаційної довідки №310613803 від 23.09.2022 року щодо реєстраційного номеру об`єкта за №17087014 на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Іншого майна належного боржнику ОСОБА_1 під час примусового виконання рішення суду приватним виконавцем не виявлено.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржником та заінтересованими особами були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у неї немає. Отже, наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника.

Судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вказане вище, суд приходить до переконання, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, в якої відсутні кошти для повернення коштів стягувачу.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Таким чином, суд вважає, що частка боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у квартирі АДРЕСА_1 , складає 1/4 частки.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що подання слід задовольнити, оскільки рішення суду не виконується та у боржника відсутні кошти для повернення боргу стягувачу, тому є всі підстави для визначення частки майна боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з іншими особами, складає у розмірі 1/4 частки.

Керуючись ст. ст. 222, 247, 258-260, 443 ЦПК України

постановив:

подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визначення частки майна боржника задоволити.

Визначити, що частка майна боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з іншими особами, складає у розмірі 1/4 частки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартинишин М. О.