ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 616/729/21 Номер провадження 22-ц/814/2939/23Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільнусправу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Підсереднє" про повернення земельної ділянки власнику та стягнення заборгованості з орендної плати

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Прасолова Ігора Вадимовича

на додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року до Машівського районного суду з Великобурлуцького районного суду Харківської області надійшли матеріали цивільної справи з вищевказаною заявою про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» про повернення земельної ділянки власнику та стягнення заборгованості з орендної плати.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022р., який діє і зараз.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/0-22 від 08.03.2022р. змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, зокрема: Машівському районному суду Полтавської області визначена підсудність справ Вовчанського та Великобурлуцького районних судів Харківської області.

Так, за рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25.01.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» повернути належну ОСОБА_1 на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,0223 га, кадастровий номер :02:000:0645, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за 2019-2021 роки у розмірі 6 554,31 грн, а також судовий збір у розмірі 1216,85 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У даному рішенні суд зазначив, що позивачем у позові та представником у судовому засіданні заявлено про те, що орієнтовний розмір понесених витрат складає 30000,00 грн, але докази на підтвердження вказаних витрат буде надано протягом 5 днів після ухвалення рішення (а.с.110-120).

27.01.2022 р. представником позивача було направлено до суду заяву про винесення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на правничу допомогу (а.с.122, 133).

Заяву обґрунтовано тим, що відповідно до п.2.2 додаткової угоди від 02.06.2021 р. до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 01.06.2021 р. сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського бюро складає 40000,00 грн, що вказано у наданих доказах.

Зобов`язання адвокатом були виконані на вказану суму. Разом з цим, відповідно до п.2.4. Додаткової угоди сторони домовились, що повна вартість отриманих послуг за договором буде сплачена клієнтом в місячний термін після набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

У зв`язку з наведеним, прохав ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» на користь ОСОБА_1 витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 40 000,00 грн (а.с.122-124).

Додатковим рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 8040, 00 грн.

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив адвокат Прасолов І.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , посилався що додаткове рішення є незаконним, винесене з порушенням норм процесуального права та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що стягнення на користь позивача витрат лише у розмірі 8 040,00 грн не відповідає принципу розумності та об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, враховуючи ринкову вартість аналогічних послуг із надання професійної правничої допомоги, а також той факт, що позивач поніс вказані витрати па адвоката виключно зважаючи на неправомірні дії відповідача.

Вказував, що відповідно до звіту №1 про приймання-передавання наданих послуг від 27.01.2022 року адвокат Прасолов Ігор Вадимович власні зобов`язання відповідно до умов договору б/н від 01.06.2021 року виконав на суму 40 000,00 грн. Обсяг наданої правничої допомоги підтверджується цим звітом.

Проте вирішуючи питання щодо стягнення витрат па правничу допомогу, суд першої інстанції зазначеного не врахував, що свідчить про порушення ним норм процесуального права.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.

Стягнути з ПАТ «Підсереднє» на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Підсереднє» адвокат Янченков О.С. зазначав, що у позовній заяві від 19.10.2021 року позивачем не було зазначено про укладання ОСОБА_1 з адвокатом Прасоловим І.В. додаткової угоди від 02.06.2021 до договору про надання професійної допомоги б/н від 01.06.2021 року, відповідно до якої вартість послуг адвокатського бюро збільшено до 40 000,00 грн.

Вказував, що судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 30 000 грн в позовній заяві від 19.10.2021 року нічим не були обґрунтовані, а вже після винесення Великобурлуцьким районним судом Харківської області 25.01.2022 року позивач та адвокат Прасолов І.В. необгрунтовано збільшили суму наданих послуг до суму 40 000,00 грн.

Вважає законним та обґрунтованим додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 09.01.2023 року про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ПАТ «Підсереднє» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 8040,00 грн.

Крім того, ПАТ «Підсереднє» не погоджується з попереднім розрахунком представника позивача судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомоги яка складає близько 5 000 грн, яка ні чим необгрунтована та не надано доказів понесення позивачем вказаних судових витрат.

Ураховуючи викладене прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 09.01.2023 року залишити без змін.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач повідомив, що 01.06.2021 р. між ним та Адвокатським бюро «Ігоря Прасолова» укладено договір надання професійної правничої допомоги та орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які понесено та які він очікує понести складають близько 30000 грн (а.с.5), при цьому додаткова угода на яку посилається представник, про те, що розмір витрат буде встановлено на рівні 40000, 00 грн була укладена 01.06.2021р., тобто існувала більше 4, 5 місяців до часу зве6рення позивача з позовом до суду 21.10.2021р.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 01.06.2021 р., укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Ігоря Прасолова», ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Прасоловим І.В., Додаткова угода від 02.06.2021 р., звіт №1 від про приймання-передавання наданих послуг адвокатом Прасоловим І.В. за результатами виконання умов договору від 27.01.2022 р., відповідно до якого позивачу надані такі послуги: вивчення наданих матеріалів та заслуховування пояснень 2 год. 4000,00 грн, аналіз нормативного матеріалу, коментарів, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах 3 год. 6000,00 грн, надання консультації та роз`яснень щодо повернення земельної ділянки власнику, стягнення заборгованості з орендної плати 2 год. 4000,00 грн, підготовка листа від імені клієнта щодо повернення земельної ділянки 1 год. 2000,00 грн, підготовка та подання позовної заяви 4 год. 8000,00 грн, підготовка та подання заяви про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції 1 год. 2000,00 грн, представництво інтересів клієнта під час розгляду справи у трьох судових засіданнях 12000,00 грн та складання заяви про винесення додаткового рішення у даній справі 1 год. 2000,00 грн, а всього вартість послуг складає 40000,00 грн, дублікат чеку платника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 5400,00 грн. (а.с.22-25, 122-129)

Встановлено, що у даній справі адвокатом було затрачено 14 годин та прийнято участь у 3 судових засіданнях загальною тривалістю 3 год. 51 хв. (а.с.87-88, 92, 103-106).

При цьому місцевим судом не прийнято до уваги звіт №2 про приймання - передавання наданих послуг адвокатом від 10.02.2022 р. та копію квитанції від 09.02.2022р. (а.с.146,147), оскільки вони подані після закінчення установленого законом п`ятиденного строку.

Стягуючи з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 8040, 00 грн, суд виходив з того, що позов ОСОБА_1 не є складним, стосується повернення земельної ділянки після закінчення терміну дії договору та стягнення недоотриманої орендної плати в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки, що не передбачало наведення складних математичних розрахунків та з приводу цих позовів є стала судова практика.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, зі змісту ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч.3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, обсяг наданої правничої допомоги підтверджується звітом №1 про приймання-передавання наданих послуг від 27.01.2022 року відповідно до якого адвокат Прасолов Ігор Вадимович виконав зобов`язання відповідно до умов договору б/н від 01.06.2021 року на суму 40 000,00 грн.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок місцевого суду, що визначена сума витрат в розмірі 40000, 00 грн не підлягає стягненню, оскільки попередній розмір витрат на правничу допомогу був визначений в розмірі 30000, 00 грн. Ні позивач, ні його представник не подавали суду документи про обсяг виконаних робіт та про запланований обсяг робіт в більшому розмірі, хоча на час подання до суду існувала відповідна угода.

Судом першої інстанції правильно враховано, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви та клопотання про відеоконференцію, дана справа є нескладною, а також те, що термін дії договору про надання професійної правничої допомоги сплив 31.12.2021 (п.4.2 Договору на а.с.24), тобто частина послуг була надана поза межами його дії.

Крім того, справа перебувала на розгляді у суді три місяці, в яких адвокат Прасолов І.В. приймав участь в режимі відеоконференції, що не потребувало значних витрат часу на прибуття до суду.

Ураховуюючи наведене, висновок суду першої інстанції про те, що визначений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу, є завищеним і не являється співмірним і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи є законним, обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Прасолова Ігора Вадимовича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2023 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко