РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Мукачево Справа №303/1067/23

2/303/191/23

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача виконавчого комітету Мукачівської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Логунова Мирослава Михайлівна

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

За участю:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача ОСОБА_2 ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу для задоволення позову, позивач посилається на обставини щодо поважності пропуску ним строку для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що він з проживав з цивільною дружиною в іншому місті і рідко навідувався до тітки, яка на час смерті проживала сама. Визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно йому для можливості успадкування частки квартири АДРЕСА_1 (надалі - Квартира).

Позивач та його представник, прийнявши участь в судовому розгяді справи, позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві.

При наданні пояснень суду, позивач уточнив, що на день смерті спадкодавця він проживав у м. Львові та не був обізнаний із обставинами щодо відкриття спадщини за померлою.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Третя особа надіслала суду письмову заяву, на підставі якої просила розглянути справу без її участі, не заперечивши при цьому можливість задоволення судом позовних вимог.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, заслухавши доводи учасників судового розгляду, суд зазначає наступне.

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 2 серпня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали кожен в рівних частках (по ) Квартиру.

Дані витягу про державну реєстрацію прав від 19.10.2011 року свідчать про те, що Квартира на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 4,7) .

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

04.02.2023 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Логунової М.М. щодо прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Однак, позивачу, на підставі постанови приватного нотаріуса Мукачівської районного нотаріального округу Лагунової М.М від 04.02.2023 №4/02-14, було роз`яснено, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини по справі суд виходить також із того, що згідно із загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач у якості обставини, яка перешкоджала йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначив той факт, що йому не було відомо про смерть тітки, оскільки на час її смерті він проживав в іншому місті.

Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що сам по собі факт перебування особи за межами області не може свідчити про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Перебування позивача поза межами Закарпатської області не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою (повідомленням, телеграмою).

У спірній по справі ситуації слід констатувати те, що позивач не довів обставин відносно неможливості звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про наявність об`єктивної перешкоди для подання такої заяви, позивачам також не надано.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Таким чином, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 №431/5782/17).

Також і в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі 6-1215цс16 зазначено, що у випадку відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, а також у випадку, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129, 1291 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

2.Судові витрати по справі покласти на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

Відповідач: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради (89600, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ).

Третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Логунова Мирослава Михайлівна (м. Мукачево, вул. Миру,19 А).

Суддя В.В. Кость

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 березня 2023 року.