Номер провадження: 22-ц/813/321/23
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, у відшкодування шкоди, заподіяної позивачу, кошти в розмірі 47 734 (сорок сім тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 43 копійки. Позивач посилався на те, що 25 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір страхування наземного транспорту №48/16-Т/Ц5, на умовах якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Audi А7», д/н НОМЕР_1 , від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій». 07 лютого 2017 року на вул. Семінарська в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi А7», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Toyota»», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до Висновку №30208170 від 14 лютого 2017 року, наданого ТОВ «Хавк Холдинг» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi А7», д/н НОМЕР_1 становить 164 589,78 гривень. Проте, відповідно до Рахунку №КЗЗ0000463/КЗС00000515 від 08 лютого 2017 року, наданого ТОВ «ЗС Авто Еліт» вартість відновлювального ремонту «Audi А7», д/н НОМЕР_1 становить 146 734,43 гривень. Позивач зазначав, що відповідно до умов укладеного договору, на підставі заяви на виплату страхового відшкодування та на основі Рахунку №КЗЗ0000463/КЗС00000515, 22 лютого 2017 року було перераховано страхове відшкодування в сумі 146 734,43 гривень на рахунок ТОВ «ЗС Авто Еліт». Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Галицька», Поліс №АК/0911952, яким передбачено ліміт 100 000 гривень та франшизу і розмірі 1000 гривень. 26 квітня 2017 року та 27 квітня 2017 року ПрАТ «СК «Галицька» відшкодували позивачу 99 000 гривень, передбаченому лімітом відповідальності за Полісом №АК/0911952. Враховуючи, що загальний розмір збитку, завданого застрахованому транспортному засобу складає 146 734,43 гривень, 16 травня 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків в розмірі 47 734, 43 гривень, яку останній отримав, але у добровільному порядку кошти не повернув, а тому позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 травня 2018 року позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» грошову суму в розмірі 47 734 (сорок сім тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 43 копійки. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржник був позбавлений права оскаржити обґрунтованість розміру завданих збитків. Також скаржник зазначає, що він не довіряє експертизі відповідно до якої було визначено розмір збитків.

Короткий зміст відзиву ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року до серпня 2022 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 23 лютого 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 07 лютого 2017 року на вул. Семінарська в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi А7», д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Toyota»», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні зазначеного ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 25 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір страхування наземного транспорту №48/16-Т/Ц5, на умовах якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Audi А7», д/н НОМЕР_1 , від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій».

Згідно Висновку №30208170 від 14 лютого 2017 року, наданого ТОВ «Хавк Холдинг» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi А7», д/н НОМЕР_1 становить 164589,78 гривень. Проте ТОВ «ЗС Авто Еліт» було надано Рахунок №КЗЗ0000463/КЗС00000515 від 08 лютого 2017 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi А7», д/н НОМЕР_1 становить 146734,43 гривень.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до умов Договору, згідно заяви страхувальника та на підставі Рахунку ТОВ «ЗС Авто Еліт» №КЗЗ0000463/КЗС00000515 від 08 лютого 2017 року було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 146 734,43 гривень, які 22 лютого 2017 року позивач перерахував на рахунок ТОВ «ЗС Авто Еліт», що підтверджується платіжним дорученням №62779 від 22 лютого 2017 року.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (п.1 ст. 1187 ЦК України, відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України, що передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, зазначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент ДТП автомобіль «Toyota»», д/н НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, також був застрахований у ПрАТ «СК «Галицька», що підтверджено Полісом №АК/0911952.

Полісом №АК/0911952 передбачено ліміт 100 000 гривень та франшизу в розмірі 1000 гривень, а тому ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» несе відповідальність в межах ліміту за вирахуванням франшизи, тобто в сумі 99 000 гривень.

ПрАТ «СК «Галицька» відшкодували ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 99 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №7364 від 27 квітня 2017 року на суму 49 000 (сорок дев`ять) тисяч гривень та платіжним дорученням №1812 від 26 квітня 2017 року на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Враховуючи, що загальний розмір збитку, завданого застрахованому транспортному засобу складає 146 734,43 гривень, з яких 99 000 гривень було сплачено ПрАТ «СК «Галицька», стягненню з відповідача підлягає невідшкодована сума в розмірі 47 734 (сорок сім тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 43 копійки (146 734,43 грн.-99 000 грн.).

З метою врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу було направлено Претензію від 16 травня 2017 року з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача, яку ОСОБА_1 було отримано 24 травня 2017 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, але до теперішнього часу страхове відшкодування останнім не сплачено.

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦПК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також колегія судді погоджується, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, що скаржник не довіряє експертизі відповідно до якої було визначено розмір збитків, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Так скаржник у суді першої інстанції заяву про проведення експертизи не подава та не надав висновок експерта, складений на його замовлення. Крім того, скаржником не зазначено жодних доводів та не надано жодних доказів, які викликають сумніви у правильності висновків експерта.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк