Справа № 297/4010/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із твердої грошової суми 2 000 гривень на тверду грошову суму 5 000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позов мотивований тим, що з серпня 2015 року по червень 2016 року позивачка та відповідач проживали разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання з відповідачем у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син сторін проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Берегівського районного суду від 05.04.2019 року з відповідача були стягнуті аліменти в користь позивачки на утриманні сина в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 працює офіційно військовим тобто, має регулярний, високий дохід та в змозі сплачувати аліменти на утримання нашого сина. Інших неповнолітніх дітей у нього немає, батьки на його утриманні не перебувають.

Відповідач вже тривалий час, а саме з червня 2016 року проживає окремо від позивачки та їхнього сина, він є військовим і на даний час служить в Збройних силах України (128 ОГШБр), має постійний дохід, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.02.2022 року №912/з/29 виплачується додаткова винагорода (окрім окладу, премії і надбавки) в сумі 100 000 гривень.

Всі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно, розмір стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки син підріс, а тому збільшилися витрати на його утримання, він пішов до школи у перший клас, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, і на медикаменти, і на інший розвиток дитини.

Крім сплати аліментів батько дитині більше ніякої додаткової матеріальної допомоги не надає, не дарує подарунки на свята. Відповідач залишив дитину без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не піклується про утримання та забезпеченості дитини. При цьому, відповідач є працездатною особою та має змогу утримувати свою дитину. Аліменти у сумі 2000 гривень щомісяця, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму дитини недостатні для матеріального утримання сина та явно не відповідають економічним реаліям сьогодення, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище.

На даний час позивачка ОСОБА_1 безробітна, але знаходиться у пошуках офіційного працевлаштування. На неодноразові прохання стосовно допомоги у матеріальному забезпечені є без результативними. Окрім батьків позивачки їй та сину ніхто не допомагає.

У зв`язку з цим, позивачка вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача, який був встановлений рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.04.2019 року в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісяця, і до досягнення ним повноліття, починаючи з 06.03.2019 року, на тверду грошову суму у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, у якому зазначив, що він приймає активну участь в утриманні дитини.Позивачка у позовній заяві просить збільшити їй розмір аліментів на утримання їхнього спільного сина у твердій грошовій сумі з 2000 до 5000 грн.. При цьому вона посилається, що він, ОСОБА_2 , має великий дохід в розмірі 100 000 грн. в місяці, оскільки служить в Збройних силах України.Однак, твердження позивача є помилковими, так в дійсності він мобілізований у лютому 2022 року до лав Збройних сил України, однак жодного разу не отримував таких значних виплат, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.02.2023 р. виданими на його ім`я.Крім того, під час несення служби ним отримано серйозне захворювання - цукровий діабет, тип II, середньої ступені важкості, інсулінозалежна форма. З червня 2022 р. він проходить лікування за власний рахунок. Доходів не має, а навпаки має постійні витрати на своє лікування та на даний момент не в змозі виплачувати підвищений розмір аліментів, як того вимагає позивачка.Просив відмовити позивачу у задоволені позову.Зазначив, що в разі можливості буде самостійно доплачувати на утримання їхнього спільного сина з врахуванням своїх фінансових можливостей(а.с. 30-42).

Позивачкою ОСОБА_1 10.03.2023 року була подана відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 , в якому вона зазначила, що станом на сьогоднішній день, усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно, відповідач ніякої участі у вихованні та утримані їхнього сина, окрім часткової сплати аліментів не приймає. Розмір стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки син підріс, а тому збільшилися витрати на його утримання.

Зазначена довідка з ГУ ДПС у Закарпатські області від 06.02.2023 року, яка надана відповідачем, тільки в деякій мірі підтверджує отримання доходів ним, оскільки слід врахувати, що частина коштів, а саме окремі премії, відповідні надбавки, соціальні виплати та додаткові винагороди не оподатковуються і можуть бути не визначені у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, а тому є недостатнім та не належним доказом. Крім того відповідач у відзиві посилається на одну з причин щодо відмови у збільшення аліментів, зазначаючи, що ним отримано серйозне захворювання - цукровий діабет, тип II, середньої ступені важкості, інсулінозалежна форма та проходить на даний час лікування, що цілком не узгоджується з встановленими фактами про перебування ним 12 грудня 2022 року в м. Берегові в ході чого керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (Постанова Берегівського районного суду від 19.01.2023 року у справі № 297/3887/22) (а.с. 49-52).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Рішенням Берегівського районного суду від 05.04.2019 року стягнуто ОСОБА_2 аліменти в користь позивачки ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 01 січня 2023 року 2833 гривні.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на даний час 1416,50 гривень). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2833 гривні).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Таким чином, у зв`язку із прийнятими змінами у сімейному законодавстві з 28.08.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 років не може бути меншим ніж 1416,50 грн..

Встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття збільшилися витрати на утримання сина, якому вже виповнилося шість років.

При цьому, суд враховує і матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 та стан його здоров`я.

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, визнаний обмежено придатним до військової служби (а.с. 32,34).

Так, з наданих відповідачем медичних виписок підтверджується, що ОСОБА_2 має хворобу цукровий діабет, тип ІІ, інсулін незалежний, середньої степені важкості, субкомпенсований, гіпертонічна хвороба І ступеня. Лікувався стаціонарно неодноразово у зв`язку з хворобою, а саме з 28.05.2022 року по 14.06.2022 року, з 18.06.2022 року по 04.07.2022 року, з 02.12.2022 року по 16.12.2022 року (а.с. 33, 35, 36, 37, 38).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 06.02.2023 року, наданих відповідачем ОСОБА_2 вбачається, що останній отримував заробітну плату військовослужбовця, а саме за лютий 2022 року 6191,27 грн., березень - 44 011,25 грн., квітень 44 344,58 грн., травень 6 440,51 грн., червень 6 079,06 грн., липень 3 046,70 грн., серпень 0,00 грн., вересень 0,00 грн. (а.с. 39).

Таким чином, враховуючи, що позивачці необхідно утримувати неповнолітнього сина, що розмір аліментів стягнутих за рішенням суду від 05.04.2019 року є недостатнім для утримання дитини, у зв`язку із зміною матеріального становища позивачки та відповідача, а також те, що позивачка не надала суду доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 5000 гривень щомісячно, а відповідач у відзиві обґрунтував про неспроможність сплати аліментів на утримання сина в сумі 5000 гривень, а саме надав суду докази про те, що матеріальне становище його частково покращилося, має невиліковну хворобу, а також зважаючи на те, що позивачкою не доведено, що відповідач отримує високий дохід у розмірі 100 000 гривень щомісячно, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їхнього неповнолітнього сина в розмірі 3500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», абз. 4 п. 17, абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 181, ст. 184, ст. 192 СК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 05 квітня 2019 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 дохід держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ