Справа №: 343/482/23
Провадження №: 2/0343/200/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 березня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано Франківської області Тураш В. А., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2023 року в Долинський районний суд поступила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Дана позовна заява підписана - ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить:

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1680га, кадастровий номер :01:002:0093, розташованої по АДРЕСА_1 , оформленої на ім?я ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.03.2006 ЯБ976687.

Розглянувши матеріали вказаного позову з долученими копіями документів, приходжу до наступного висновку :

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до вимог ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За приписами ч.1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року №3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Вимогами ч.ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України, передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Пунктами 4, 5 вказаного Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12 квітня 2019 року дозволено адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

Типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Пунктом 6 рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» визнано таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України N 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, крім Додатка № 1до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України N 36 від 17 грудня 2012 року, та пункту 18 Положення,які діють до 01 січня 2022 року.

В контексті наведеного слід додати, що пунктом 3 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року було затверджено типову форму ордеру (Додаток № 1), яка має Формат А-5, книжечка, зброшурована по 50 аркушів. Відступ зліва для підшивки до матеріалів справи 3,5 см. Відступ зліва для брошурування у ордерну книжку 2 см з пунктиром для легкості відриву.

Згідно з пунктом 18 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року при виготовленні ордерів, відповідно до регіону та суб`єкта, що їх замовляє, їм присвоюються серії.

Тобто, виходячи з аналізу п.п. 4-6 рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції», суд зазначає, що типова форма ордеру формату А-5, яка була затверджена Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України N 36 від 17 грудня 2012 року у додатку № 1 до вказаного положення використовувалася адвокатами до 01 січня 2022 року, окрім ордерів формату А-5, які діють після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні), тобто у справах, де позови подані до 01 січня 2022 року.

Відповідно до п. 3 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).

Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (п. 5 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція).

Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи (п. 6 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція)).

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.

Відповідно до пункту 12.8 Положення, ордер повинен містити обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.

Ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.4 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, повноваження адвоката, зокрема, стосовно підписання позовної заяви та подачу її в судові органи, повинно підтверджуватись домовленістю сторін - саме у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень. При цьому, право підпису позовної заяви є виключним правом позивача, яке повинно надаватись представнику шляхом окремого визначення даної дії у договорі.

У відповідності до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

При цьому, суд зауважує, що право на подання позову не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №810/739/15.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 31.05.2018 року у справі №813/4070/17.

З цього питання, також неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначала, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 року у справі № 914/2772/16, від 21.03.2018 року у справі № 914/2771/16).

Як вбачається із поданої до суду позовної заяви - особистого підпису позивача ОСОБА_1 , вона не містять. Позовна заява підписана ОСОБА_3 , на підтвердження адвокатських повноважень якого до позову додано ордер серії ІФ077804 про надання правової допомоги від 20.12.2021, типова форма якого, у відповідності до п.п.4 та 6 рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, використовувалася до 01 січня 2022 року, а відтак станом на момент звернення до суду - 02.03.2023 , типова форма ордеру виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону втратила чинність, оскільки діє лише типова форма ордеру формату А-4 з двовимірним штрих-кодом (QR-кодом) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ (додаток 1 Положення, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41), а отже наданий ордер до позовної заяви не може бути належним документом, що підтверджує повноваження представника.

Тобто форма ордеру яка надана адвокатам не відповідає формі затвердженій Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12 квітня 2019 року.

Також долучений ордер не містить реквізити: Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги, у відповідності до пункту 12.8 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41.

Згідно з пунктом 11 Положення передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

При цьому, слід враховувати практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З вищевикладеного, приходжу до висновку про те, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, що підтверджують повноваження адвоката Сікомаса С.В. підписувати поданий до суду позов від імені позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, повноваження адвоката Сікомаса С.В . для представлення інтересів ОСОБА_1 не підтверджені.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи те, що позовна заява , підписана особою, яка не має права її підписувати, вважаю за необхідне позовну заяву повернути особі, яка її подала.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Крім того,адвокат Сікомас С.В. вказує, що до поданої заяви долучено квитанцію про сплату судового збору, однак як вбачається із акту від 02.03.2023, складеного працівниками канцелярії Долинського районного суду Івано-Франківської області, під час розкриття конверту , штрих-код якого 149, надійшла позовна заява від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки. В додатку до позовної заяви вказано квитанція судового збору, яка в наявності відсутня.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 , п. 1 ч. 4 ст. 185, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки - повернути особі, яка її подала - адвокату Сікомасу Святославу Володимировичу, АДРЕСА_2 .

Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, адвокату Сікомасу Святославу Володимировичу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш