Справа № 157/590/23
Провадження №2/157/172/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2011 року по 05 листопада 2021 року. У цьому шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1350 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 грудня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Починаючи з грудня 2021 року по січень 2023 року відповідач умисно ухилявся від виконання своїх аліментних зобов`язань, аліменти не сплачував. Тільки в лютого 2023 року відповідач сплатив заборгованість у розмірі 39722 грн 45 к. Позивачка вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей і вказана заборгованість виникла з причин, які не є поважними, а тому зобов`язаний сплатити пеню за прострочення сплати аліментів. Згідно з розрахунком, проведеним на основі даних з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, розмір пені за період з грудня 2021 року по лютий 2023 року складає 11678 гривень 16 копійок.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача в її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2021 року по лютий 2023 року в сумі 11678 гривень 16 копійок та судові витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково та просив врахувати, що до нього було застосовано штраф за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 7378 грн 09 к., а тому просить зменшити суму неустойки за прострочення сплати аліментів на вказану суму.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила зменшити суму неустойки за прострочення сплати аліментів на суму сплаченого відповідачем штрафу.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що рішенням Турійського районного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1350 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 грудня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-8). Визначенні рішенням суду аліменти відповідач з грудня 2021 року по січень 2023 року не сплачував, що вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованим Турійським відділом державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 13 березня 2023 року (а.с. 9), де вказано, що заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на січень 2023 року становила 36890 грн 45 к. Водночас, з цього ж розрахунку встановлено, що боржник ОСОБА_4 у лютому 2023 року повністю сплатив заборгованість по сплаті аліментів. Наведене підтверджується також матеріалами виконавчого провадження № 68790517.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно з ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Відповідачем не надано доказів, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини або внаслідок скрутного матеріального становища, а тому позовні вимоги про стягнення неустойки за прострочення їх сплати суд вважає підставними.

Вказаний позивачем розмір неустойки в сумі 11678 грн 16 к., суд вважає вірним, оскільки обчислений окремо за кожен місяць, виходячи з розрахунку: один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Разом із тим, у судовому засіданні було також встановлено, що на відповідача за існування заборгованості зі сплати аліментів накладено штраф, який стягнено на користь держави, в розмірі 7378 гривень 09 копійок. Тому у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України суму стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів слід зменшити на суму накладеного на відповідача штрафу.

Відповідності до ст. 141 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір та на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера та розрахунком оплати правничої допомоги адвоката у цивільній справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (36,82 відсотка).

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 196 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4300 (чотири тисячі триста) гривень 07 копійок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 676 (шістсот сімдесят шість) гривень 37 копійок судового збору та на користь ОСОБА_3 1288 (одну тисячу двісті вісімдесят вісім) гривень 70 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 28 квітня 2023 року.

Головуючий: Б. С. Гамула