Справа № 712/1673/23
Провадження 2о/712/62/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, в якій просить встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , яка має постійний вид на проживання в Україні, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Баку, Азербайджанська Республіка, народила дитину дівчинку ОСОБА_3 , на тимчасово окупованій території України в місті Артемівськ, Луганської області, батько дитини громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання положень статей 175, 177, 318 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заявляючи про своє відношення до зазначеного законодавцем переліку осіб, які мають право на подання заяви заявниця вказує, що вона являється бабусею дитини ОСОБА_3 , про факт народження якої на тимчасово окупованій території просить встановити, однак жодних доказів на підтвердження того що вона являється членом сім`ї ОСОБА_5 заявницею не надано. Наведене позбавляє суд можливості перевірити наявність у заявниці права на подання відповідно до ст. 317 ЦПК України даної заяви.

При цьому, ч. 3 ст. 317 ЦПК України визначено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Разом із тим, з прохальної частини заяви про встановлення факту народження вбачається, що заявниця, зазначивши дані про місце та дату народження дитини, не зазначає повних даних про дату народження її батьків, а саме не вказує місце народження батька дитини, та у прохальній частині заяви обмежується зазначенням лише відомостей про рік його народження.

В ч. 1 ст. 318 ЦПК України зазначено, що в заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Заявниця не вказала з якою саме метою вона просить встановити факт народження дитини. Так, остання являється бабусею дитини (як зазначено в заяві), а отже для звернення до суду з вищевказаною заявою необхідно конкретизувати яку саме мету переслідує заявниця у разі встановлення факту та проведення державної реєстрації дитини.

Окрім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі № 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини у м. Артемівськ Луганської області, заявник посилається на те, що проведення реєстрації факту народження, у відповідності з українським законодавством органами реєстрації цивільного стану без судового рішення є неможливим, а тому підставою для проведення державної реєстрації народження її онучки та отримання відповідного свідоцтва є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно п. 14 Глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Отже, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, відповідно до вищезазначеного закону є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявником не долучено до матеріалів заяви звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації народження онуки та відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

07 травня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» №2217-IX від 21.04.2022 року, на підставі якого ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» викладена в наступній редакції: будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту народження дитини заявником суду надано копію свідоцтва про народження, яке було видано органом РАЦС на тимчасово окупованій території.

Вказаний документ у відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визнається дійсним в Україні, а отже створює права і обов?язки. Чому видане свідоцтво про народження дитини, додане до заяви, не є документом яким підтверджується факт народження дитини заявником не вказано.

Оскільки встановлення факту стосується малолітньої дитини, заінтересованими особами у справі є її батьки, які несуть відповідальність за дитину, проте заявник не вказав у заяві про необхідність їх залучення, їх адреси проживання та засоби зв`язку.

Крім того, заявником не долучено до матеріалів заяви свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , та копії паспорта ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, заява про встановлення факту народження підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення заявником зазначених недоліків, а саме для виконання вимог ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися не поданою та повернена заявнику.

Керуючись ст. 185, 318, 353-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території - залишити без руху, надавши заявнику строк у п`ять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси В.А. Романенко