Справа № 190/1797/22
Провадження №2/190/120/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ківерцівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_4 є її батьком, ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. Після смерті батька залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 4,850 га, що розташована на території Виноградівської сільської ради Дніпропетровської області, яку за життя батько заповів їй. Крім неї спадкоємцями першої черги є дружина батька ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 .. Вважає, що оскільки спадкування майна відбувається за заповітом, то вони не можуть бути відповідачами по справі. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась вчасно, оскільки на території України було запроваджено воєнний стан, а тому вона побоюючись за власне життя виїхала за кордон. Згодом коли звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, дізналась, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини всього лише на два місяці, просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 поважною та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяця з дня набрання рішення законної сили.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання з проханням справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити/а.с.70/.

Відповідач Ківерцівська міська рада свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду листа з проханням справу розглядати без участі їх представника, справу просили вирішити на розсуд суду/а.с.68/.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує/а.с.71/.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує/а.с.72/.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.12/.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 4,850 га, що розташована на території Виноградівської сільської ради, про що свідчить копія Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ДП № 011697/а.с.18/.

За життя ОСОБА_4 належну йому земельну ділянку площею 4,850 га, що розташована на території Виноградівської сільської ради заповів дочці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Виноградівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області/а.с.19/.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, згідно якого остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а.с.14/, копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого позивач 23 серпня 1986 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після чого дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 »/а.с.15/.

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Ківерцівської міської ради № 504 від 25.10.2022 року ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 /а.с.22/.

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до листа Ківерцівської міської ради Сокирічівський старостинський округ № 1 від 31.01.2023 року ОСОБА_4 був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , разом із померлим ОСОБА_4 проживала, але не була зареєстрована дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.115/.

Отже, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Згідно з частинами першою статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом наведеної норми цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач клопотань щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. Окрім того, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку чим ОСОБА_2 набула право на спадкування майна, яке залишилося після смерті її чоловіка, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини безпосередньо стосуються прав та обов`язків спадкоємця ОСОБА_2 , яка залучена до участі в розгляді справи в якості третьої особи, тобто позивачем пред`явлені вимоги до неналежного відповідача, що дає підстави для відмови у задоволенні позову.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ківерцівської міської ради Волинської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-дений строк з дня проголошення рішення . У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса