Справа № 216/6737/19
Провадження № 2/216/209/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2023 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю:секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконком Криворізької міської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності, -
04 листопада 2019 року та уточнено 18 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконком Криворізької міської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності.
Позовна заява мотивована тим, що згідно договору купівлі-продажу від 12.11.1999, посвідченого приватним нотаріусом Пахомовою Н.І. чоловік позивача ОСОБА_4 придбав житловий будинок А-1 саманний обкладений цеглою, загальною площею 48,4 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, із господарськими спорудами: літньою кухнею Б, уборною В, водоколонкою І, замощенням ІІ, парканом № 1-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку позивач разом з чоловіком проживали з моменту його придбання, та були зареєстровані з 25.09.2000.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрила спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Через чисельні захворювання позивач не змогла вчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та лише 20.02.2019 при зверненні довіреною нею особою з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що земельна ділянка на які розташований житловий будинок згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданий на ім`я попереднього власника будинку ОСОБА_2 . При укладенні договору купівлі-продажу з невідомих причин нотаріусом не було прописано вказаний державний акт на землю. Позивач вважає, що відповідно до вимог ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, право власності попереднього власника на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, припинилось з моменту укладення договору купівлі-продажу від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 . Просила суд визнати, що ОСОБА_4 був власником за своє життя земельної ділянки площею 0,0327 га, розташованої по АДРЕСА_1 , що надана для обслуговування житлового будинку в силу договору купівлі-продажу.
Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконкому Криворізької міської радиСеїна О.О. надала письмові пояснення, просила розглянути справу без її участі, та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.11.1999, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , до останнього перейшло право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння знаходиться на спірній земельній ділянці, 1/2 частина домоволодіння перейшла у власність ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 23.11.2004. Позивачем не надано доказів щодо переходу до неї у порядку спадкування права власності на іншу 1/2 частину домоволодіння.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку в задоволенні позову слід відмовити.
Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0327 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 , видано на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради № 155 від 15.04.1998. Земельна ділянка розташована на території Криворізької міської ради у Центрально-Міському районі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії НОМЕР_1 .
Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. від 20.02.2019, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0327 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення підсобного господарства після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що у спадкодавця за життя не виникло права власності на вказану земельну ділянку.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Системний аналіз наведених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки на заперечення існування таких обставин, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів здійснює їх оцінку.
Відповідно до положень ст.ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Позивачем заявлено вимогу про визнання за померлим ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,0327 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться за адресою місцезнаходження будинку придбаного померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу домоволодіння.
Таким чином, до вказаних правовідносин судом застосовуються норми матеріального права, які діяли станом на 12 листопада 1999 року.
Відповідно до статті 30 ЗК України (в редакції від 06.04.1999), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження-будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.
При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.
При передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншими підприємствами, установами і організаціями разом з цими об`єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди.
Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що домоволодіння з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , придбане за життя ОСОБА_4 у ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 12.11.1999, та за договором дарування від 23.11.2004 1/2 частини якого подарована ОСОБА_3 ,розташоване на земельній ділянці Криворізької міської Ради народних депутатів. Державний акт на право приватної власності на земельну діяльну за вищевказаною адресою було видано на ім`я ОСОБА_2 , однак у договорі купівлі-продажу, та у договорі дарування вказаний факт не було зазначено, а ОСОБА_4 за життя не скористався правомоформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою за адресою розташування належного йому домоволодіння на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомого майна. Як встановлено судом вищевказане домоволодіння на момент смерті ОСОБА_4 належало йому та ОСОБА_3 по 1/2 частині, відповідно земельна ділянка за вказаною адресою не могла належати одному померлому площею 0,0327 га, як визначено в Державному акті на право приватної власності виданого на ім`я ОСОБА_2 .
Позивачем не заявлено вимогу щодо визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, з урахуванням належної частки домоволодіння розташованого за однією адресою із спірною земельною ділянкою ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні заявленого позивачем позову в останній редакції, слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 377 ЦК України, ст.ст. 92, 120, 125ЗК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконком Криворізької міської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконком Криворізької міської ради, код ЄДРПОУ: 04052169, місцезнаходження: 50101,Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Молодіжна, буд. 1;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.В.Онопченко