Справа № 522/8650/23-Е
Провадження № 2-о/522/310/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яка подана адвокатом - Вдовцовим Сергієм Петровичем (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 30) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луганськ, Луганської області, Україна від матері ОСОБА_3 , громадянки України та батька ОСОБА_1 , громадянина України.

Заява обґрунтована тим, що 22.08.2009 заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявника та його дружини у м.Луганськ народився син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , де матір`ю дитини зазначено ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_1 . Оригінал медичного документа у заявника відсутній, а свідоцтво про народження, яке видане не непідконтрольній Україні території є недійсним. На даний час заявник знаходиться в м.Одесі, а його дружина з дітьми знаходиться на окупованій території з якої заявник намагається їх вивезти, для чого йому необхідно свідоцтво про народження сина.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

У поданій заяві представник заявника адвокат Вдовцов С.П. просив розгляд справи провести за відсутністю заявника та його представника.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що згідно з повторним свідоцтвом про шлюб, яке видано 03 травня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), 22 серпня 2009 року Виконавчим комітетом Української міської ради м. Селидове Донецької області зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянином України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянкою України. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_5 ».

Заявником до заяви додані копію паспорта: громадянина України ОСОБА_1 , який виданий 20 березня 2003 року.

Згідно копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , яке видано 05 січня 2018 року ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, його батьками є батько: ОСОБА_1 , громадянин України, мати ОСОБА_6 , громадянка України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності 07 травня 2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

В силу ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, представник заявника посилається на факт народження дитини, що підтверджує свідоцтвом про народження. Однак, заявник не подає жодних належних доказів народження дитини, зокрема, документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії встановленого зразка та будь-яких інших медичних документів, що підтверджує такий факт.

Слід зазначити, що свідоцтво про народження видане владою окупованої території України може бути прийняте судом як доказ у даній категорії справ, однак виключно у сукупності та за наявності інших доказів.

Крім того, у статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» вказано на те, що документи, які посвідчують особу, залежно від їх функціонального призначення поділяються на два види: документи, що посвідчують особу й підтверджують громадянство України та документи, що посвідчують особу й підтверджують її спеціальний статус. Документом, що посвідчує особу є, зокрема паспорт.

Відповідно до п.8 розділу 1 глави ІІІ Правил № 52/5 реєстрація народження дитини передбачає обов`язковою умовою зазначення ідентифікаційних особистих даних жінки, яка народила цю дитину, які мають відповідати даним, що зазначені у медичному свідоцтві про народження. Отже для ідентифікації, що конкретна особа є матір`ю конкретної дитини до органів реєстрацій актів цивільного стану мають бути подані чітко визначені документи, в тому числі і паспорт матері дитини. Такі ж вимоги і до доказів, які мають подаватись до суду для встановлення факту народження дитини.

Разом з тим, суду надано лише копію паспорта ОСОБА_1 , копію паспорта матері дитини суду не надано, що призводить до неможливості ідентифікувати особу, яка народила дитину.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В даному випадку заявник не надав жодного доказу на підтвердження своїх вимог, у зв`язку з чим подана заява не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, а також враховуючи вищезазначені обставини, суд позбавлений можливості встановити факт народження дитини та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.258, 263, 265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.І. Ковтун