Справа № 346/5420/22
Провадження № 2/346/440/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 .

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , 1936 р.н. - голова двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , 1935 р.н. - дружина, ОСОБА_6 , 1966 р.н. - син.; ОСОБА_7 , 1930 р.н. - швагро, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько, ОСОБА_4 . Померлим ОСОБА_4 було складемо заповіт, відповідно до якого все майно та належні права, які належать на момент складання заповіту та майно і права, яві належатимуть в майбутньому заповідає своїй мені своїй доньці ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 . З метою оформлення спадщини, вона, звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. В поданому Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок вбачається, що право власності на нерухоме маймо зареєстровано за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_4 , частки померлого голови колгоспного двору та інших членів колгоспного двору у спільній власності не виділено, згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Мануляк І.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Після його смерті відкрилась спадщина, на належну частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок загальною площею 103,2 кв.м, житловою 68,6 кв.м, що підтверджується технічним паспортом. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовляться від своєї частки в буд. АДРЕСА_1 не претендують і не заперечують проти визнання права власності на зазначений будинок за мною, ОСОБА_1 , про що підтвердить в судовому засіданні. Тому просить визнати за неюправо власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання від позивача надійшли письмова заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 поступили заяви про слухання справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_4 , наведене підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 3.07.1989 р.(а.с. 14), копією довідки Великокам`янського старостинського округу П`ядицької сільської ради № 76/02-32/23 від 09.08.2022 року (а.с. 18) та випискою з інвентаризаційних матеріалів № 73866 від 20.09.2022р. (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).Який залишив заповіт, відповідно до якого на випадок все майно та належні мені права, які належать мені на момент складення цього заповіту та майно і права, які належатимуть мені в майбутньому я заповідаю своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 11).

Відповідно до копії довідки Великокам`янського старостинського округу П`ядицької сільської ради № 76/02-32/23 від 09.08.2022 року, яка видана гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про те, що померлому ОСОБА_8 , 1936 р.н. (її батькові), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що знаходяться по АДРЕСА_1 . Господарство відноситься до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990р. в спадковому будинку за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1936 р.н. - голова двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , 1935 р.н. - дружина, ОСОБА_6 , 1966 р.н. - син.; ОСОБА_7 , 1930 р.н. - швагро, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_4 , 1936 р.н.., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1935 р.н. дружина; ОСОБА_1 , 1964 р.н., дочка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять. (а.с. 18).

Відповідно до копії довідки Великокам`янського старостинського округу П`ядицької сільської ради № 107 від 09.08.2022 року, яка видана гр.. ОСОБА_1 , 1964 р.н., про те, що померлий ОСОБА_4 , 1936 р.н. (її батько) був зареєстрований і постійно проживав з 1964р. до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 (а.с.19).

Після його смерті відкрилась спадщина, на належну частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 являється позивач ОСОБА_1 .

Факт того, що позивач ОСОБА_1 являється дочкою померлого ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 згідно якого батьком вказано: ОСОБА_4 (а.с. 9), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 1.06.1985 р., згідно до якого позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 8).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Третьої коломийської державної нотаріальної контори (в.о. державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори) Мануляк І.В. від 22.11.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що части померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. (а.с. 20).

Та обставина, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_4 , наведене підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 3.07.1989 р.(а.с. 14), копією довідки Великокам`янського старостинського округу П`ядицької сільської ради № 76/02-32/23 від 09.08.2022 року (а.с. 18) та випискою з інвентаризаційних матеріалів № 73866 від 20.09.2022р. (а.с. 13).

За таких обставин суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1220, 1234, 1268, 1270 ЦК України та, керуючись ст.ст. 197-200, 206 ч.1, 239, 247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 354, 355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_5 , жительки: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок під літерою А загальною площею 103.2 кв.м, житловою площею 68.6 кв.м, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Васильковський В. В.