Справа № 450/5379/21 Провадження № 2-др/450/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву адвоката Федючки П.М. -Огородника О.І. про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спектр» до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та припинення права власності,

в с т а н о в и в :

14.02.2023 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява позивача про стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 20000, 00 грн. по цивільній справі № 450/5379/21.

Сторони в судове засідання не викликалися у відповідності до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.01.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спектр» до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та припинення права власності, - залишено без розгляду.

14.02.2023 року представник відповідача звернулася до суду з заявою про розподіл судових витрат, а саме просив стягнути з позивача 20 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частинами першою та другою статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (ч.3 ст.257 ЦПК України).

Судом встановлено, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.01.2023 року позовну заяву без розгляду.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

При цьому, частиною 6 статті 142 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень викладених у пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що провадження у справі закрито внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Представником відповідача в заяві про компенсацію витрат не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.

Суд зазначає, що можливість відшкодування судових витрат закріплено в ЦПК не з метою покарання учасників справи, а саме з метою компенсації понесених судових витрат у випадках та порядку встановлених ЦПК.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачем не доведено та судом не встановлено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача. Посилання на необґрунтованість та недоказовість позову, є безпідставними.

Інших необґрунтованих дій з боку позивача, як то систематичне протидіяння позивача правильному та швидкому вирішенню спору, умисність дій позивача та його вини суду заявником не доведено, з огляду на що суд не вбачає підстав для компенсації здійснених відповідачем витрат.

З огляду на вищевикладене, доводи заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, тому суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої ст.142 ЦПК України та відмовляє в задоволені вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 15, 133, 137, 141, 142, 246, 258, 260-261, 270 ЦПК України, суд, -

постановив:

відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 - Огородника О.І. про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спектр» до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та припинення права власності.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 23.02.2023 року.

СуддяЄ. О. Данилів