Справа № 466/6530/21 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/1252/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
№22-ц/811/1686/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника позивача Докторевича Р.А.,

представника відповідача ТОВ «Львівгаз збут»

Стернюка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2022 року та апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Львівгаз збут» вилучити дані про заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 2525,57 грн. з особового рахунку ОСОБА_1 ;

- стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» (далі АТ «Львівгаз») сплачені ОСОБА_1 кошти в розмірі 1698,32 грн. за ненадані послуги з розподілу (доставки) газу;

- зобов`язати АТ «Львівгаз» вилучити дані про заборгованість за послуги з розподілу (доставки) газу в розмірі 728,53 грн. з особового рахунку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ТОВ «Львівгаз збут» та АТ «Львівгаз» відновити газопостачання до житлового будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з АТ «Львівгаз» неустойку (пеню) за ненадання послуг з розподілу природного газу в розмірі 13909,24 грн.;

- стягнути з ТОВ «Львівгаз збут» та АТ «Львівгаз» завдану ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та 40000 грн., відповідно.

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була її мати ОСОБА_2 , яка померла у 2019 року, після смерті якої вона (позивач) у листопаді 2019 року успадкувала вказаний житловий будинок, однак, ще до оформлення права на спадщину, газопостачання до будинку було припинено, шляхом опломбування вхідного крану пломбою ПАТ «Львівгаз» R26445856.

З метою вселення в успадкований будинок, 12.11.2019 року вона зареєструвала у ньому своє місце проживання і у січні 2020 року звернулася до ТОВ «Львівгаз збут» із заявою про надання їй послуг з газопостачання до будинку, подавши пакет документів на підтвердження права власності на вказаний на житловий будинок. Така заява була прийнята відповідачем і на її ім`я було відкрито абонентський рахунок, однак, постачання природного газу до будинку відновлено не було. В газопостачальній організації повідомили, що газопостачання до її будинку припинено, оскільки за абонентським рахунком будинку рахується непогашена заборгованість попереднього споживача ОСОБА_2 .

Вважає дії відповідача щодо перенесення на її абонентський рахунок заборгованості за газопостачання попереднього споживача послуг та не відновлення газопостачання до будинку у зв`язку з несплатою заборгованості попереднім власником будинку є незаконними, оскільки лише з січня 2020 року у неї, як споживача послуг, виникли обов`язки оплачувати надані їй послуги з газопостачання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і, на її переконання, вона не має обов`язку сплачувати заборгованість попереднього споживача послуг з газопостачання, тому вважає, що ТОВ «Львівгаз збут» незаконно вимагає у неї сплати неіснуючої заборгованості за послуги з газопостачання, які їй не надавались.

Окрім того, позивачка вважає, що АТ «Львівгаз», зловживаючи своїм монопольним становищем та вчиняючи на неї тиск, виставляв рахунки і отримав від неї плату за послуги, які не надавав, тобто отримав кошти без достатньої для цього правової підстави, оскільки єдиною правовою підставою, що визначена в типовому договорі, як підстава для оплати послуг з розподілу (доставки) газу, є їх надання.

За позицією позивача, у зв`язку з припиненим газопостачанням до її будинку (відсутністю в позивача доступу до газорозподільної системи), в АТ «Львівгаз» не було жодних правових підстав для виставлення їй рахунків та одержання плати за розподіл (доставку) газу, тому вважає, що отримавши оплату без надання відповідних послуг (без відповідної правової підстави), АТ «Львівгаз» збагатився за рахунок позивача.

Оскільки АТ «Львівгаз» не відновив газопостачання до будинку та не надав позивачці послуг за укладеним договором, то, на її переконання, відповідач повинен сплатити пеню у розмірі трьох відсотків вартості послуг, виходячи із розрахунку, наданого в позові.

Також зазначає, що незаконними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що внаслідок вказаних дій відповідачів, вона зазнала негативних емоцій, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2022 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Львівгаз збут» та АТ «Львівгаз» відновити газопостачання до житлового будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ТОВ «Львівгаз збут» вилучити дані про заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 2525,57 грн. з особового рахунку ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 травня 2022 року стягнуто з ТОВ «Львівгаз збут» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Стягнуто з АТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржив відповідач ТОВ «Львівгаз збут», а в частині відмовлених позовних вимог оскаржила позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Львівгаз збут» зазначає, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до товариства є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів покликається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що прийнявши спадщину, позивач набула право на зазначений будинок, успадкувавши також й обов`язки спадкодавця, зокрема, обов`язок зі сплати наявної заборгованості за послуги з газопостачання, надані товариством.

Крім того, вважає, що суд не врахував положення пункту 11.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, згідно яких, розірвання (припинення дії) договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором, а відповідно до абзацу 2 пункту 29 розділу ІІІ Правил постачання, припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ, тому, ні факт припинення газопостачання до будинку позивача, ні факт зміни власника будинку не є підставою для звільнення від сплати заборгованості за фактично надані товариством послуги з газопостачання.

Звертає увагу, що після смерті матері позивачка здійснювала частково оплату заборгованості за послуги з газопостачання і, приєднавшись до договору постачання природного газу, визнала заборгованість за послуги газопостачання, надані ТОВ «Львівгаз збут» за минулий період.

Окрім того, на переконання відповідача, суд дійшов помилкового висновку про підставність вимог позивача про зобов`язання ТОВ «Львівгаз збут» вилучити дані про заборгованість за послуги з газопостачання з особового рахунку ОСОБА_1 , не врахувавши, що ТОВ «Львівгаз збут» є лише постачальником природного газу, який не здійснює розподілу природного газу або зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачам, а також не встановлює режимів нарахування об`ємів спожитого газу та не здійснює їх перерахунків, в тому числі, й вилучення даних про заборгованість.

Щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ТОВ «Львівгаз збут» відновити постачання природного газу до будинку позивачки, то апелянт звертає увагу, що припинення газопостачання на об`єкті позивача, за умови наявної заборгованості, є законним правом товариства, спрямованим на захист його порушених прав та інтересів. Зважаючи на те, що на час припинення газопостачання була наявна заборгованість за надані послуги з газопостачання, яка не сплачена позивачем, остання не зверталась до товариства із заявою про складання графіка погашення заборгованості, тому позовні вимоги про зобов`язання ТОВ «Львівгаз збут» відновити газопостачання до житлового будинку позивачки за вказаною адресою не можуть бути задоволені.

Зауважує, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем, саме на оператора ГРМ, яким є АТ «Львівгаз», покладаються обов`язки щодо здійснення заходів по відновленню постачання природного газу, а не постачальника, яким є ТОВ «Львівгаз збут».

З наведених підстав просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2022 року в задоволеній частині вимог позивача, звернених до ТОВ «Львівгаз збут», і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Львівгаз збут» відмовити.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 травня 2022 року ТОВ «Львівгаз Збут» просить таке скасувати й відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з товариства витрат на правничу допомогу у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Апелянт ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення безпідставно отриманих коштів, неустойки та моральної шкоди.

Наголошує, що відповідач незаконно виставляв їй рахунки та отримав від неї плату за послуги, які не надавав, тобто отримав кошти без достатньої правової підстави, в той час, як газопостачання до її будинку не відновив.

Звертає увагу, що вона стала споживачем послуг з розподілу природного газу лише в січні 2020 року, уклавши відповідний договір.

Вважає, що правові підстави для нарахування їй вартості послуг з розподілу газу при припиненому газопостачанні відсутні з огляду на те, що договір про розподіл природного газу укладений з АТ «Львівгаз» 16.01.2020 року, а газопостачання було припинене ще 03.10.2019 року попередньому споживачу ОСОБА_2 у зв`язку з ймовірною заборгованістю перед ТОВ «Львівгаз збут» за договором про постачання природного газу, а не за договором про розподіл природного газу.

Враховуючи наведене, вважає, що АТ «Львівгаз» зобов`язаний повернути отримані від ОСОБА_1 кошти в розмірі 2525,57 грн. за ненадані послуги з розподілу (доставки) газу.

Зазначає, що вірно встановивши обставини справи, суд неправильно застосував до спірних правовідносин положення Типового договору розподілу природного газу та норми Кодексу газорозподільних систем, статей 901 та 121 ЦК України, у зв`язку з чим незаконно відмовив у задоволенні позовної вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів, а також не застосував до спірних правовідносин положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим незаконно відмовив в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені.

Встановивши незаконність дій відповідачів та порушення її прав, як споживача, вважає, що суд безпідставно відмовив у стягненні моральної шкоди.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ТОВ «Львівгаз збут» і ОСОБА_1 подали відзиви на апеляційну скаргу протилежної сторони, заперечивши її доводи та вимоги, підтримавши свої апеляційні скарги.

В судове засідання апеляційного суду відповідач АТ «Львівгаз» не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності їхньої сторони.

Заслухавши пояснення апелянтів в підтримання своїх апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що первинно власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 набула право власності на вказаний будинок в порядку спадкування після смерті матері, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2019 року, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, та зареєструвала своє місце проживання в будинку 12.11.2019 року.

До оформлення права на спадщину, газопостачання до будинку АДРЕСА_1 було припинено, шляхом опломбування вхідного крану пломбою ПАТ «Львівгаз» R26445856 на підставі акту №410, складеного працівниками оператора Червоноградського відділення АТ «Львівгаз» від 03.10.2019 року.

На момент припинення газопостачання до будинку, заборгованість за вказаний вид послуг становила 2525,57 грн.

ОСОБА_1 стала споживачем природного газу після оформлення права власності на будинок та подання нею у січні 2020 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

На ім`я позивачки АТ «Львівгаз» відкрито особовий рахунок, у який внесено дані про заборгованість за послуги з газопостачання за період з січня 2019 року по січень 2020 року в сумі 2525,57 грн.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців врегульовано статтями 1281, 1282 ЦК України, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірного включення боргу спадкодавця до особового рахунку позивачки, як нового абонента, та не відновлення на цій підставі газопостачання її будинку.

Правильними є й висновки суду про відмову у стягненні на підставі статті 1212 ЦК України сплачених позивачкою коштів, як оплати за надані послуги, оскільки норма вказаної статті не підлягає застосуванню до спірних правовідносин за встановлених обставин справи, а також висновки суду щодо недоведеності та безпідставності заявлених позивачкою вимог про стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди.

Безпідставними є також доводи відповідача в частині зобов`язання ТОВ відновити газопостачання до будинку, оскільки кожний з відповідачів має певні обов`язки як у процедурі припинення газопостачання абоненту, так і у його відновленні, до того ж, відповідач АТ «Львівгаз» з цього приводу, в тому числі й щодо виконання рішення суду, заперечень не висловлював.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу та в рівних частках з кожного відповідача.

Отже, з урахуванням наведеного, визначених процесуальним законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваних рішень немає, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2022 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 24 лютого 2023 року.

Головуючий С.М.Бойко

Судді: С.М.Копняк

А.В.Ніткевич