Справа № 302/582/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Ковальчук Олеся Василівна, до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Ковальчук Олеся Василівна, та за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дренкалюк Іван Іванович, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Кривкою В. П.,

у с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатка Ковальчук О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

Позов обґрунтувала тим, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.10.2019 у справі № 302/710/19 було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Однак ухвалою Закарпатського апеляційного суду це рішення суду було змінено та присуджено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2 000 грн на кожну дитину.

Зазначала, що з 2013 року вона самостійно утримує своїх неповнолітніх дітей і на даний час значно зросли витрати на їх утримання, оскільки підвищилися ціни на продукти харчування, одяг та інші речі. Так, вона несе витрати по ремонту будинку, в якому спільно проживає з дітьми, на придбання меблів, сантехніки, вікон та дверей, а також учнівського приладдя. Крім цього, у зв`язку з коронавірусною хворобою COVID-19 їй необхідно було придбати дітям ноутбук для дистанційного навчання, а на теперішній час в умовах воєнного стану діти також навчаються дистанційно, що тягне за собою витрати на оплату Інтернету тощо.

Стверджувала, що свій обов`язок із виховання та забезпечення дітей вона виконує належним чином, що підтверджується актом обстеження її умов проживання. Також у неї значно погіршився стан здоров`я і виявлено гіпертонічну хворобу ІІ ступеня. Офіційного доходу вона немає, а тому їй складно нести витрати на матеріальне забезпечення дітей.

Зауважувала і те, що відповідач є приватним підприємцем, має зареєстровану в Чехії фірму у сфері шосейних та автотранспортних вантажних перевезень і при цьому не усвідомлює свого батьківського обов`язку і не бере до уваги той факт, що його діти живуть практично у злиднях.

Посилаючись на наведені вище обставини просила суд збільшити розмір стягнення аліментів, які стягуються на підставі ухвали Закарпатського апеляційного суду, з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 6 000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2022 року цей позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначений рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.10.2019 та постановою Закарпатського апеляційного суду від 27.02.2020 (справа № 302/710/19), та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Ковальчук О.В., посилалася на незаконність та необґрунтованість цього рішення суду в частині відмови у задоволенні її решти позовних вимог через порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з`ясування фактичних обставин справи.

Скарга загалом мотивована тими же доводами, які наведені в позовній заяві та яким судом першої інстанції не надано належної оцінки. Також судом залишено поза увагою той факт, що з доданих до позовоної заяви довідок убачається, що вона самостійно виховує й утримує дітей та у неї насправді значно погіршився стан здоров`я, а тому не в змозі самостійно забезпечити повноцінне життя своїм дітям.

За цих осбтавин просила апеляційний суд оскаржене рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів змінити та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 6 000 грн на кожну дитину.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_2 не скористався.

Також не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дренкалюк І.І., подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через порушення судом норм матеріального права, недоведеність позивачкою своїх вимог і обставин, які суд визнав установленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Скаргу обґрунтував тим, що місцевим судом безпідставно констатовано про доведеність позивачкою погіршення стану її здоров`я і матеріального становища у зв`язку зі збільшенням витрат на утримання дітей, оскільки довідка від сімейного лікаря із зазначенням діагнозу від 26.11.2021 не може слугувати підставою для збільшення розміру аліментів у розумінні вимог ст. 192 СК України та з цієї довідки не вбачається як її хвороба впливає на її матеріальний стан, а вказаний діагноз не є підтвердженням її непрацездатності. При цьому більшість доданих до матеріалів справи квитанцій і накладних, на підтвердження витрат на утримання дітей, датовані ще 2019 роком до ухвалення постанови Закарпатського апеляційного суду від 27.02.2020 про зміну розміру аліментів та вони не є належними і допустимими доказами, в тому числі через відсутність на них відповідних реквізитів.

Зазначав і те, що місцевий суд безпідставно послався на інфляцію внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, оскільки така підстава не передбачена статтею 192 СК України, а індексація розміру аліментів проводиться відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Стверджував і про необґрунтованість установлення судом того, що він є громадянином Болгарії та здійснює підприємницьку діяльність у Чехії, а також про безпідставність визначення судом його тимчасового місця проживання по АДРЕСА_1 , де він ніколи не проживав і не проживає.

З огляду на наведене просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 від позивачки ОСОБА_1 до суду не надходило.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26 січня 2023 року цю справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, окрім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що сторони є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується відповідними свідоцтвами про їх народження (а.с.26, 27).

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.10.2019 у справі № 302/710/19 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення цього ж суду від 20.11.2013 у справі № 302/440/13-ц на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тверду грошову суму в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-8).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 27.02.2020 це рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.10.2019 змінено в частині розміру стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання зазначених дітей та визначено їх у твердій грошовій сумі по 2 000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.60, 61).

Актами обстеження умов проживання позивачки ОСОБА_1 , складеними комісією виконавчого комітету Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 02.12.2019 за № 1232, від 02.12.2021 за № 1372, від 17.10.2022 за № 745, стверджується, що разом із нею проживають її двоє неповнолітніх дітей, яких вона виховує сама. Матеріально-побутові умови проживання досить хороші, у будинку є меблі сучасного виробництва та сучасна техніка, але покрівля даху цього будинку потребує необхідного ремонту. Сім`я потребує розширення житлової площі, побудову сараю та придбання пральної машини (а.с.16,23,96).

Як слідує з довідки виданої зав. АЗПСМ с. Пилипець ОСОБА_8 від 26.11.2021 за № 151, то ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному нагляді в АЗПСМ с. Пилипець із діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 РДВ. Ожиріння ІІ ст. Проходить амбулаторне лікування (а.с.22).

Із безстрокового чеського концесійного договору за № ZO/U10030/2007/Cer вих. № 8801 від 10.12.2007, виданого відділом підприємництва Адміністрації міської частини міста Праги іноземній фізичній особі ОСОБА_9 , вбачається, що предметом його підприємницької діяльності є шосейні автотранспортні вантажні перевозки, а обсягом предмета підприємницької діяльності є внутрішньодержавні та міжнародні перевозки з автомобілями (а.с.9-11).

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною, «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

За змістом частин 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кореспондує, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За правилами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частиною першою статті 192 СК України регламетовано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд установить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє чи не дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити чи зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.

Статтею сьомою закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2022 року - 2 618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2 744 гривні, з 1 грудня 2022 року - 2 833 гривні.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 посилалася на погіршення стану її здоровя, а також збільшення фактичних нею витрат на утримання дітей у зв`язку зі зростанням цін через збройну агресію російської федерації проти України, а відтак визначений судом у лютому 2020 року розмір аліментів по 2 000 грн на кожну дитину на даний час не є достатнім для утримання дітей та уважала, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки здійснює підприємницьку діяльність за кордоном, а також сам є громадянином іноземної держави Болгарії.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 та визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей, які проживають разом із нею, суд першої інстанції належним чином урахував наведені вище як міжнародні, так і національні норми, у тому числі положення СК України, та надав правильну правову оцінку наявним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зокрема, відсутність у ОСОБА_2 на утриманні інших осіб, його працездатність, зайняття підприємницькою діяльністю, оскільки протилежне з приводу припинення ним господарської діяльності, відсутність доходів і важке його матеріальне становище чи погіршення стану здоров`я матеріали справи не містять, а тому, на переконання колегії суддів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі по 4 000 грн на утримання кожної дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Водночас колегія суддів констатує, що відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд уважає, що позивачка частково довела належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку достатніми доказами свою вимогу до відповідача, яка поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Також апеляційний суд зауважує, що обов`язок по утриманню своїх дітей як матір`ю, так і батьком є рівним та визначений місцевий судом розмір аліментів на утримання дітей є більшим від установленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому апеляційна скарга позивачки задоволенню не підлягає.

Із приводу твердження апелянта (відповідача) ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції безпідставно встановив факт здійснення ним підприємницької діяльності за кордоном, посилаючись на те, що концесійний договір, який укладений із ним як підприємцем, датований ще 2007 роком, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів на підтвердження припинення ним підприємницької діяльності до суду не подано. Відтак апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 також задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ від 10.02.2010, у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», № 4909/04, § 58).

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду лише з формальних міркувань.

Положеннями ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржене рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, апеляційний суд не вбачає, а тому, відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, воно підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги позивачки та відповідача - без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 498,60 грн (а.с.105) слід віднести за рахунок апелянта-відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця адвокатеса Ковальчук Олеся Василівна, та апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дренкалюк Іван Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 березня 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді