Єдиний унікальний номер судової справи: 489/3196/19
Провадження № 22-ц/812/615/23 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Стрілець К.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Сімцис Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 , подану в його інтересах

адвокатом Гагашкіною Лілією Іванівною

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Коваленка І.В. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (надалі - АТ «Миколаївгаз») про визнання незаконним та скасування рішення комісії,

в с т а н о в и л а:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до АТ «Миколаївгаз» про визнання незаконним та скасування рішення комісії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 11 січня 2019 року представниками АТ «Миколаївгаз» було складено акт №00001057 про виявлені порушення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРУКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1378/27823 (далі - Кодекс ГРС), згідно якого ним порушено підпункт 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ вказаного Кодексу, а також складений акт №2774, в якому підкреслено ознаки порушень конструкції лічильника. За результатами розгляду вказаних актів, члени комісії ухвалили рішення про нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період з 11 липня 2018 року по 10 січня 2019 року, об`єм необлікованого природного газу становить 7151,98 куб, вартість якого складає 82 941,12 грн.

Вважає, що при нарахуванні об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ комісія діяла всупереч вимогам Кодексу ГРС. Проведення експертизи лічильника газу від 22 січня 2019 року відбулось з порушенням пунктів 3, 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС, оскільки до складу комісії було включено лише двох представників та її проведення здійснювалося за відсутності позивача. Крім того, в протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 11 січня 2019 року, в графі «Споживач», наявний підпис та зазначено прізвище та ініціали ОСОБА_2 , проте підпис у вказаному протоколі позивачу не належить.

Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії АТ «Миколаївгаз» з розгляду актів про порушення щодо нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу від 01 березня 2019 року по нарахуванню йому не облікованого об`єму природного газу у розмірі 82 941,12 грн.

У відзиві на позов представник АТ «Миколаївгаз» просив відмовити у задоволені позову у зв`язку з безпідставністю. Вказує, на те, що 11 січня 2019 року в домоволодінні позивача виявлено порушення, передбачене підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС. Порушення полягає у сумнівах справжності (цілісності) пломби заводу виробника на відліковому механізмі, у зв`язку із чим представниками відповідача складено Акт про порушення № 1057 від 11 січня 2019 року, яким також викликано позивача на комісію з розгляду актів про порушення на 01 лютого 2019 року. В подальшому позивачу направлено листа від 08 лютого 2019 року про перенесення засідання комісії на 01 березня 2019 року.

Лічильник газу, встановлений у домоволодінні позивача, 11 січня 2019 року було демонтовано та направлено на експертизу, про що складено відповідні акти. За результатами проведеної експертизи лічильника газу встановлено, що відбиток тавра на встановленій пломбі не відповідає відбиткам затвердженого зразка, тому лічильник визнано непридатним, що підтверджується актом № 35 від 22 січня 2019 року та довідкою про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 310/17 від 24 січня 2019 року.

01 березня 2019 року на засіданні постійно діючої робочої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу розглянуто акт про порушення № 1057 від 11 січня 2019 року, складений відносно позивача, та задоволено. У зв`язку із наведеним, АТ «Миколаївгаз» здійснено нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 7151,98 м.куб, що еквівалентно 82 941,12 грн. Про розгляд акту позивач був повідомлений належним чином, але на засідання не прибув.

Як вбачається із акту про порушення № 1057 від 11 січня 2019 року, протоколу про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу вони підписані позивачем. При цьому під час проведення експертизи лічильника газу була присутня ОСОБА_3 .

Враховуючи, що в лічильнику газу позивача було встановлено невідповідність відбитку тавра, відповідач вважає правомірним нарахування позивачу необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу. Доводи позивача про порушення процесуальних вимог Кодексу, таких як неповний склад комісії, яка проводила експертизу лічильника газу, відповідач вважає формальним порушенням, яке не впливає на суть порушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2019 року забезпечено позов шляхом заборони відповідачу відключати та вчиняти будь-які дії з відключення від постачання природного газу будинку за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року у задоволені позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2019 року.

Рішення суду мотивовано тим, що у позивача виявлене порушення підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саменаявність сумнівів в оригінальності (цілісності) пломби заводу виробника на лічильнику газу, що зафіксовано актом про порушення від 11 січня 2019 року, складеним в присутності дружини позивача ОСОБА_4 , та підтверджено актом експертизи лічильника газу від 22 січня 2019 року, проведеної за участю ОСОБА_4 . Відсутність слідів перепломбування та наявність непошкоджених пломб ще не свідчить про відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Відповідно до пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території якого або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Обов`язок споживача є належне утримання та експлуатація ЗВТ, а за недотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових, зокрема несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ на нього покладається відповідальність у відповідності до Кодексу ГРС.

Доводи позивача про те, що експертиза лічильника відповідачем проведена з порушенням положень Кодексу ГРС, оскільки акт не містить підпису третього члена комісії ОСОБА_5 , не є підставою для визнання неправомірним рішення комісії відповідача, оскільки висновком судової експертизи від 07 вересня 2021 року підтверджено, що встановлена на газовому лічильнику GALLUS 2000 G-4» № U04079646 пломба та відбитки на лицевій стороні цієї пломби не відповідають параметрам пломб заводу виробника. Тому оцінуючи в сукупності наявні у справі докази, відсутність підпису в акті третього члена комісії, не спростовує факту виявленого порушення. Крім того, акт експертизи лічильника газу від 22 січня 2019 року підписано представниками газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології, що відповідає пунктом 3.3.1 Положення № 619.

З протоколу повірки № 342, проведеної ДП «Миколаївстандартметрологія», та актом № 35 експертизи лічильника від 22 січня 2019 року встановлено викривлення даних обліку природного газу, що вплинуло на невірний облік спожитого природного газу.

Отже, в комісії з розгляду актів про порушення були наявні підстави для задоволення акту про порушення № 1057 від 11 січня 2019 року, складеного відносно ОСОБА_2 , та нарахування останньому необлікованого (донарахованого ) об`єму природного газу в розмірі 7151,98 куб.м, що еквівалентно 82 941,12 грн. та підтверджується відповідним розрахунком.

Не є підставою для визнання незаконним та скасування рішення комісії посилання представника позивача на розбіжності у даті виготовлення лічильника, оскільки, як встановлено судом з показів того ж представника позивача та підтверджується матеріалами справи, мова йде про один і той же лічильник газу, який має один і той же заводський номер.

Суд звернув увагу, що відповідно до паспорту на лічильник його було придбано позивачем самостійно та на власний ризик на ринку «Колос» та за його заявою встановлено в домоволодінні. Вказані обставини підтверджуються і відповіддю АТ «Миколаївгаз» від 25.02.2021 № 540007-ЛВ-3895-0221, наданої на адвокатський запит представника позивача.

Доказів того, що після придбання лічильника позивач звертався до ДП «Миколаївстандартметрологія» чи відповідача для проведення експертизи на відповідність пломб виробника та перевірки правильності роботи приладу, суду не надано.

Також не впливає на правомірність рішення комісії не проведення відповідачем повірки лічильника, оскільки у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки (пункт 3 глави 8 розділу Х Кодексу ГРС).

Відсутність позивача на комісії з розгляду актів про порушення також не є підставою для визнання оспорюваного рішення неправомірним, оскільки відповідач належним чином повідомив ОСОБА_2 про перенесення дати засідання комісії, на яке останній не з`явився, що відповідно до пункту 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС не перешкоджає розгляду акту про порушення комісією.

Не погодившись з рішенням суду адвокат Гагашкіна Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було досліджено ключові докази, а саме довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 24 січня 2019 року, в якій не зазначено якому саме пункту ДСТУ ЕN не відповідає лічильник газу, акту №35 експертизи лічильника газу від 22 січня 2019 року, в якому відсутній підпис одного із членів комісії. Судом в основу свого рішення не покладено жодну із проведених судових експертиз, які містять розбіжності між собою та взаємовиключні встановлені обставини. Зазначає, що судом не було встановлено трьох складових правопорушення, а тому не було встановлено наявності всіх об`єктивних елементів втручання в роботу лічильника, в тому числі у вигляді способу втручання і наслідків викривлення даних обліку. Вказує на допущені відповідачем суттєві помилки при нарахуванні необлікованих об`ємів газу. До того ж, не було задоволено клопотання позивача про повернення на стадію підготовчого провадження, а відтак ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Миколаївгаз» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, які приймали участь у розглядів справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та за вказаною адресою на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Миколаївгаз» (т.1 а.с.12, 122).

11 січня 2019 року працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» було складено Акт № 00001057, з якого вбачається, що у приватному будинку АДРЕСА_1 виявлено порушення підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, а саме - наявність сумнівів в оригінальності (цілісності) пломби заводу виробника на лічильному механізму ГС, який підписано представником споживача - дружиною ОСОБА_4 (т. 1. а.с. 36).

В цей же день лічильник газу типу Actaris G4, заводський номер НОМЕР_2 , випуску 2009 року, з показниками 15333,82 куб.м було демонтовано, про що працівниками відповідача 11 січня 2019 року складено Акт № 2671 демонтажу лічильника газу для проведення експертизи, який підписано ОСОБА_4 (т. 1 а.с.38).

Також 11 січня 2019 року складено протокол № Мk02.4.3-18 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, яким запрошено ОСОБА_2 для проведення експертизи ЗВТ та/або пломби на 22 січня 2019 року 11:00 год. за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 159, каб. 117 (т. 1 а.с.33).

24 січня 2019 року ДП «Миколаївстандартметрологія» проведено повірку №342 результати визначення основної похибки на установці темпо № 03-03 ПАТ «Миколаївгаз», газового лічильника GALLUS G-4 № U04079646 за результатами якої встановлено, що: зовнішній огляд - незадовільний; герметичність - герметичний; втрата тиску за витрати Qmax - 2645; втрата тиску за витрати Qmіn - 91; поріг чутливості, дм.куб/м 0,003. Висновок за результатами повірки - не непридатний (т.2 а.с.34).

Згідно довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Миколаївстандартметрологія» № 310/17 від 24 січня 2019 року за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (GALLUS G-4, заводський № U04079646, виробник «Actaris» не відповідає вимогам ДСТУ EN 1359:2012 «Лічильники газу мембранні. Загальні технічні умови» (т. а.с.35).

Відповідно до Акту № 35 експертизи лічильника від 22 січня 2019 року, проведеної у складі начальника відділу лабораторних вимірювань метрологічної служби Паладій О.В., фахівця з економічної безпеки ПАТ «Миколаївгаз» Солошенка О.В. (підпис відсутній в акті), начальника калібрування лабораторії ДП «Миколаївстандартметрологія» Ярмоленко О.Б., у присутності представника споживача ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами зовнішнього огляду лічильника газу Галлус-4 Актаріс, 2009 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , з показниками 15333,82 куб.м, який знято відповідно до акту № 2671 від 11січня 2019 року, виявлено порушення конструкції лічильника газу. Відбиток тавра на встановленій пломбі не відповідає відбиткам затвердженого зразку. Механічні пошкодження та інше на лічильнику відсутні. Втрати тиску Qmіn - 91 Па, Qmax - 2645 Па. Герметичність - герметичний. Похибка лічильника за об`ємної витрати Qmіn - 27,20 %, 02 Qmax - 0,08 %, Qmax 0,40%. Покази лічильника газу після повірки 15334,22 куб.м.

Після експертизи лічильник отримала ОСОБА_3 , про що свідчить розписка останньої. Висновок комісії мався доступ до відлікового механізму та за результатами повірки непридатний до подальшого використання (т. 1 а.с.34).

Засідання комісії з розгляду актів про порушення, яке мало відбутися 01 лютого 2019 року на яке був запрошений позивач згідно Акту про порушення, було перенесено на 01 березня 2019 року, про що повідомлено позивача листом від 08.02.2019 № 54003.1-СЛ-5427-0219.

01 березня 2019 року на засіданні постійно діючої робочої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу, на яке ОСОБА_2 не з`явився, розглянуто Акт про порушення № 1057 від 11.01.2019, складений відносно нього, та задоволено. Здійснено нарахування необлікованого (донарахованого ) об`єму природного газу в розмірі 7151,98 куб.м, що еквівалентно 82941,12 грн. (т. 1 а.с. 40, 119).

Згідно висновку судово трасологічної експертизи лічильника газу, призначеної за клопотанням представника позивача, проведення яких було доручено експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС № 234 від 15 квітня 2020 року слідів перепломбування газового лічильника «GALLUS 2000 G-4» № U04079646, не виявлено (т. 1 а.с. 160-163).

За висновком додаткової судової трасологічної експертизи № СЕ-19115-21/9307- ТР від 07 вересня 2021 року, призначеної за клопотання представника відповідача - 1) Пломба, яка була встановлена на газовому лічильнику GALLUS 2000 G-4» № U04079646, не відповідає параметрам пломб заводу виробника, встановлених на газових лічильниках GALLUS 2000 G-4» № U07 року, GALLUS 2000 G-4» № U07 року та GALLUS 2000 G-4» № U09 року, наданих в якості зразку; 2) Відбитки на лицевій стороні пломби, яка була встановлена на газовому лічильнику GALLUS 2000 G-4» № U04079646 не відповідає відбиткам на пломбах заводу-виробника, встановлених на газових лічильниках GALLUS 2000 G-4» № U07 року, GALLUS 2000 G-4» № U07 року та GALLUS 2000 G-4» № U09 року, наданих в якості зразку (т. 2 а.с.72-77).

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є несанкціонований відбір природного газу.

Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодекс ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування (пункт 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, врегульовано Положенням, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 619 (надалі Положення № 619).

Відповідно до підпункту 3.3.3 Положення № 619 після виконання робіт, зазначених у підпунктах 3.3.3.1 та 3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення».

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення № 619 експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи (пункт 3.3.2 Положення № 619).

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зокрема лічильника газу.

Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

У пункті 4 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Абзацами 1, 3 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодекс газорозподільних систем встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що при нарахуванні об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ комісія діяла всупереч вимогам Кодексу ГРС. Проведення експертизи лічильника газу від 22 січня 2019 року відбулось з порушенням пунктів 3, 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС, оскільки до складу комісії було включено лише двох представників та її проведення здійснювалося за відсутності позивача. Крім того, в протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 11 січня 2019 року, в графі «Споживач», наявний підпис та зазначено прізвище та ініціали ОСОБА_2 , проте підпис у вказаному протоколі позивачу не належить.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що АТ «Миколаївгаз» довело належними і допустимими доказами факт несанкціонованого втручання у роботу газового лічильника, який був встановлений у домоволодінні ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .

Ці обставини підтверджуються належними доказами: актом про порушення від 11 січня 2019 року № 00001057, довідкою про непридатність законодавчо регулюваного засобу вимірювальної техніки ДП «Миколаївстандартметрологія» №310/17 від 24 січня 2019 року. протоколом повірки №342 від 24 січня 2019 року, Актом експертизи лічильника № 35 від 22 січня 2019 року, протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Миколаївгаз» від 01 березня 2019 року № 9, Актом-розрахунком необлікованих об`ємів природного газу.

Згідно з висновками експертизи лічильник газу визнано непридатним для комерційного обліку газу з вини споживача та виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу. Зокрема виявлено порушення конструкції лічильника газу, а саме відбиток тавра на встановленій пломбі не відповідає відбиткам затвердженого зразку. Механічні пошкодження та інше на лічильнику відсутні. Втрати тиску Qmіn - 91 Па, Qmax - 2645 Па. Герметичність - герметичний. Похибка лічильника за об`ємної витрати Qmіn - 27,20 %, 02 Qmax - 0,08 %, Qmax 0,40%. Висновок комісії - мався доступ до відлікового механізму та за результатами повірки непридатний до подальшого використання (т. 1 а.с.34).

Вказане порушення також було підтверджено висновком додаткової судової трасологічної експертизи № СЕ-19115-21/9307- ТР від 07 вересня 2021 року згідно якого - 1) пломба, яка була встановлена на газовому лічильнику GALLUS 2000 G-4» № U04079646, не відповідає параметрам пломб заводу виробника, встановлених на газових лічильниках GALLUS 2000 G-4» № U07 року, GALLUS 2000 G-4» № U07 року та GALLUS 2000 G-4» № U09 року, наданих в якості зразку; 2) відбитки на лицевій стороні пломби, яка була встановлена на газовому лічильнику GALLUS 2000 G-4» № U04079646 не відповідає відбиткам на пломбах заводу-виробника, встановлених на газових лічильниках GALLUS 2000 G-4» № U07 року, GALLUS 2000 G-4» № U07 року та GALLUS 2000 G-4» № U09 року, наданих в якості зразку.

Допитаний під час апеляційного розгляду експерт ОСОБА_6 пояснив, що під час проведення додаткової судової трасологічної експертизи ним при порівняльному дослідженні було застосовано метод співставлення та порівняння. Пошкодження, які були зроблені під час проведення судової трасологічної експертизи від 15 квітня 2020 року, а саме знімання свинцевої пломби слюсарним інструментом, пошкодження полімерного корпусу відлікового механізму та частково пломби-наклейки не заважали зробити повторну експерту, оскільки нижня та верхня частини пломби не пошкоджені з огляду на повздовжній розріз. Під час проведення експертизи ним використовувалася Методика про прості свинцеві пломби, зареєстрована Міністерством юстиції України.

Отже, встановлене свідчить що працівники АТ «Миколаївгаз», здійснюючи перевірку лічильника газу та фіксуючи несанкціоноване споживання природного газу споживачем, діяли у відповідності до положень Кодексу газорозподільних систем, з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу».

Доказів, які б беззаперечно свідчили про неправомірність дій працівників АТ «Миколаївгаз» при проведенні перевірки лічильника газу за адресою проживання споживача, його експертизи з метою перевірки факту несанкціонованого споживання газу від 22 січня 2019 року № 35, проведеної за участю його представника і якою виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та вартості природного газу ОСОБА_2 не надано.

З урахуванням встановленого, положень вказаних вище норм та висновків Верховного Суду, суд дійшов вірного висновку про недоведеність відповідачем протиправності оспорюваного рішення комісії з розгляду актів про порушення, а відтак обґрунтовано відмовив у задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги висновки судових експертиз, в яких містяться розбіжності між собою та взаємовиключні встановлені обставини не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються мотивувальною частиною рішення суду, а крім того, під час апеляційного розгляду за клопотання представника позивача було допитано судового експерта, який проводив судові трасологічні експертизи.

Також не можуть бути взяті до уваги твердження про недійсність Акту експертизи у зв`язку з відсутністю підпису третього члена комісії, оскільки факт виявленого порушення є підтвердженим наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на допущені відповідачем суттєві помилки при нарахуванні необлікованих об`ємів газу є безпідставні, оскільки обчислення необлікованого об`єму природного газу у розмірі 82 941,12 грн. було здійснено за період з 11 липня 2018 року по 10 січня 2019 року, відповідно до вимог абзаців 1, 3 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодекс газорозподільних систем, до того ж інших об`ємів нарахування позивачем не надано.

Доводи про незаконність ухвали суду першої інстанції від 24 квітня 2023 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про повернення на стадію підготовчого провадження також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, постановляючи вказану ухвалу суд вірно виходив з того, що повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття є правом, а не обов`язком суду, з достатністю доказів для вирішення справи, тривалість перебування справи у провадженні суду, а також не зазначення обставин, які потребують процесуальних дій , які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до підстав позову та які були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав відповідну правову оцінку з урахуванням всіх фактичних обставин справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується колегія суддів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в його інтересах адвокатом Гагашкіною Лілією Іванівною - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 11 вересня 2023 року