Справа №705/352/23
2-з/705/8/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , ухвалою суду провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи у спрощеному порядку.

10.02.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову, в обґрунтування, якої зазначила наступне.

Предметом позову про поділ майна подружжя, який перебуває у провадженні Уманського міськрайонного суду, є квартира АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач ОСОБА_2 , а тому є вагомі підстави вважати, що ця квартира може бути відчужена ним іншим особам, що призведе до неможливості виконання рішення суду у вищевказаній справі.

На її думку, в разі невжиття заходів забезпечення возову шляхом заборони вчиняти певні дії є ризики, що в подальшому відповідачем можуть вчинятися дії щодо відчуження права власності на квартиру.

Вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, цілком відповідають характеру спірних правовідносин і ніяким чином не порушать прав учасників спору, а навпаки, зможуть забезпечити рівність таких прав. Крім того, такі заходи захистять її права, як позивача у випадку задоволення позовних вимог, а інтереси та права відповідача таким забезпеченням не будуть порушені чи обмежені.

Просить суд заборонити ОСОБА_2 , особисто та/або через своїх представників та довірених осіб, а також іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням квартири АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суддя вважає за необхідне розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них документи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного правам чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 червня 2018 р. у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 р. у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-186гс18), від 30 січня 2019 р. у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 04 червня 2019 р. у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Також судом враховується правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 14.06.2021 по справі № 308/8567/20 , згідно з якою першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті. У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач подав заяву про забезпечення позову, після подачі позову про розподіл майна подружжя, предметом якої є квартира АДРЕСА_1 , яка була виділена сторонам у період перебування у зареєстрованому шлюбі, і виплати за неї, сплачувати вони разом, але Свідоцтво про право власності на квартиру було видане лише на ім`я відповідача по справі. Оскільки добровільно відповідач відмовляється вирішити питання розподілу вищевказаної квартири, вона звернулася до суду з позовом, щоб вирішити питання розподілу спільного майна подружжя у судовому порядку, тому відповідач, з метою позбавити її можливості реалізувати свої майнові права, маючи документ про право власності на спірну квартиру, зможе її відчужити і в разі задоволення її позовних вимог, виконати таке рішення належним чином не надасться можливим.

Суд, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів саме такого виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог позивача заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням спірної квартири АДРЕСА_2 .

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), оскільки за наявними матеріалами обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Також суд не вбачає підстав у задоволенні вказаного заявником виду забезпечення позову в частині заборони іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням спірної квартири, оскільки єдиними власником спірної квартири зазначений відповідач по справі ОСОБА_2 , а тому інші особи, без його дозволу, не зможуть розпоряджатися належним йому майном, що підтверджує недоцільність задоволення заяви позивача в цій частині.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , ст.ст. 149, 150, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , особисто та/або через своїх представників та довірених осіб, вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали надіслати до Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для вжиття відповідних заходів та сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р. В. Піньковський