Справа № 487/8286/21
Провадження № 2/487/428/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.03.2023 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі Сідлецькій О.М,, розглянувшиу відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.11.2021 року звернулась з позовною заявою, в якій просить суд здійснити виділ в натурі 35/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, з припиненням спільної часткової та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтувала тим, щона момент звернення до суду позивач володіє 35/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_2

Відповідачем ОСОБА_2 відповідно до рішення виконкому Миколавської міської ради № 210 від 24.03.2021 року частині домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. Г-1 з господарськими будівлями та спорудами, а саме літній кухні літ. Х, сарай літ. Ц, оророжи і споруди № НОМЕР_1 ,І було виділено в окрему адресу по АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності на цілу частку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності № 42670328.

Позивач звернулась до державного реєстратора щодо реєстрації окремої адреси на належні їй житлові приміщення, але в усному порядку було повідомлено що відповідно до п. 56 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:

1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;

2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

Оскільки відповідачі не мають можливості укласти нотаріальний договір про поділ майна, що є у спільній частковій власності, а до того ж один зі співвласників вже виділив свою частку, тому позивач змушений звертатись до суду для вирішення цього питання.

Ухвалою від 25.11.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.01.2022 року .

Ухвалою від 08.09.2022 року було задоволено клопотання позивача та призначена судова будівельно-технічна експертиза, на розгляд якої були поставлені питання:

- які можливі варіанти виділу у натурі 35/100 часток у праві спільної часткової власності по вулиці 5 Слобідській в м, Миколаєві;

- які можливі варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками з урахуванням ідеальних часток та виниклого порядку користування по вулиці 5 Слобідській в м, Миколаєві;

Ухвалою від 15.12.2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 поновлено.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чуприна І.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

В ході слухання справи був досліджений висновок судового експерта № 125-084 Лесків С.А. Відповідно до висновків вищезазначеної експертизи провести виділ частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 технічно можливо.

В цілому домоволодіння складається з житлового будинку літ. А загальною площею 74,7 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м., житлового будинку літ. Г загальною площею 35,6 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м. та господарських будівель та споруд літю Б літня кухня, погріб з шиєю літ Впд, сарай літ Е, тамбур до літ. Б, сарай літ. О, вбиральня літ. ЖЖ літня кухня літ. Х, сарай літ. Ц, вбиральня літ. Ч, огорожа № 1.2,5,6,7, споруди № І.

Відповідно висновку будівельно-технічної експертизи по приближеної до ідеальної частки у розмірі 35/100 запропоновано виділити частину житлового будинку літ. А -1, приміщення 1-1 коридор площею 5,0 кв.м., приміщення 1-2 коридор площею 4,5 кв.м., приміщення 1-3 житлова кімната площею 16,2 кв.м., приміщення 1-4 житлова кімната площею 8,6 кв.м., приміщення 1-5 кухня, площею 3,7 кв.м., приміщення 1-6 санвузол площею 3,5 кв.м., надвірні узаконені господарські будови літ. «Впд»-погріб з шиєю, літ. «О» сарай, літ. «Ч» вбиральня, 35/100 частин № 1,2,5,6,7 огорожи; 35/100 частин №-І - замощення.

По другому питанню з`ясовано, що земельна ділянка АДРЕСА_2 , згідно з рішення № 1150 від 15.06.1954 року площею 759 кв.м., з наступними зовнішніми розмірами: по фасаду-по прямій 12,45 м, по лівій межі- по прямій 57,10 м; по правій межі-по прямій 56,84 м; по тильній стороні по прямій 14,26 м., Загальна площа земельної ділянки складає 759 кв.м. Відповідно до геодезичної зйомки земельної ділянки АДРЕСА_2 , виконаної ФОП ОСОБА_5 станом на червень 2021 року площа земельної ділянки складає 787 кв.м. Розбіжність складає 28 кв.м. Отже, для визначення варіантів порядку користування земельної ділянки експертом буде враховуватись площа земельної ділянки 759, 0 кв.м., яка встановлена згідно Рішення № 1150 від 15.06.1954 року.

Розрахований розмір земельних ділянок, якими будуть користуватися співвласники складає співвласнику ОСОБА_2 -143,67 кв.м., зокрема під будівлями -97,0 кв. м, під чистою землею -46,67 кв. м.; співвласнику ОСОБА_3 -283, 67 кв. м., зокрема під будівлями -100,0 кв. м., під чистою землею -183,67 кв. м., співвласнику ОСОБА_1 -211,67 кв. м. зокрема під будівлями -83,0 кв. м., під чистою землею -128,67 кв. м.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. 1 та ч. 2ст. 357 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Положеннями ч. 3 цієї статті передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом ч. 1 та ч. 2ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст.356ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно,і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦПК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Згідно ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася в 1997році відповідно до Закону України від17липня 1997року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна та визначення порядку користування земельною ділянкою- задовольнити.

Керуючись ст. ст.4,12,89,259,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна та визначення порядку користування земельною ділянкою- задовольнити.

Здійснити виділ у натурі у власність ОСОБА_1 35/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, а саме виділити у власність у житловому будинку літ. А -1, приміщення 1-1 коридор площею 5,0 кв.м., приміщення 1-2 коридор площею 4,5 кв.м., приміщення 1-3 житлова кімната площею 16,2 кв.м., приміщення 1-4 житлова кімната площею 8,6 кв.м., приміщення 1-5 кухня, площею 3,7 кв.м., приміщення 1-6 санвузол площею 3,5 кв.м., надвірні узаконені господарські будови літ. «Впд»-погріб з шиєю, літ. «О» сарай, літ. «Ч» вбиральня, 35/100 частин № 1,2,5,6,7 огорожи; 35/100 частин №-І замощення, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Виділити у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 211,67 кв.м., зокрема під будівлями 83 кв.м., підчистою землею 128,67 кв.м., що розташована розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354,355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Г. Нікітін