справа № 754/4910/21
головуючий у суді І інстанції Сенюта В.О.
провадження № 22-ц/824/2419/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач у судові засідання призначені на 07 липня 2022 року, 22 вересня 2022 року не з`явилася, заяв про розгляд справи у відсутність сторони позивача до суду не надходило.

У зв`язку з повторністю неявки позивача на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у судові засідання позивач не з`явилася у зв`язку з широкомасштабним вторгненням російської федерації, що стало підставою введення воєнного стану, тимчасовим призупиненням її професійної діяльності та вимушеною необхідністю виїхати з дітьми за межі України для збереження власного життя, а також життя та здоров`я своїх дітей.

Коли позивач виїжджала за кордон, то провадження у справі № 754/4910/21 було на стадії підготовчого розгляду, відкласти розгляд справи та забезпечити явку у судове засідання уповноваженого представника позивач не мала можливості з об`єктивних причин, оскільки була позбавлена можливості повернутися в Україну.

Позовну заяву позивача суд першої інстанції залишив без розгляду у той час коли позивача не було в Україні.

Повернулася позивач з дітьми в Україну лише 25 вересня 2022 року, тобто після постановлення Деснянським районним судом міста Києва оскаржуваної ухвали від 22 вересня 2022 року.

Указані обставини підтверджуються договором працевлаштування позивача на біржі праці в Польщі, договором на відкриття банківського рахунку позивачем в «РКО Bank Polski», направленням на стажування позивач, посадочними документами (квитками) позивача та її дітей для проїзду залізничним транспортом, закордонним паспортом ОСОБА_3 з відміткою про перетин кордону.

Категорія цієї справи не відноситься до категорії невідкладних, враховуючи відсутність клопотання позивача про відкладення розгляду справи, неможливість належного повідомлення про розгляд справи позивача, яка знаходилась за межами України, загальновідомі обставини, які мають місце на даний час у державі, а саме введення в Україні воєнного стану та продовження строку його дії, а також з огляду на рекомендації Верховного Суду і Ради Суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, підготовчий розгляд цієї справи мав бути відкладений на визначений час, оскільки перебуваючи у Польщі позивач не могла бути належним чином повідомлена про дату та час судового засідання.

Позивач заперечує отримання нею SMS-повідомлення про дату та час розгляду справи, оскільки у матеріалах справи відсутня її заява про направлення їй повісток SMS-повідомленням.

Зазначені обставини не дають підстав вважати, що позивач була належним чином повідомлена про розгляд справи та повторно не з`явилася в судове засідання.

Судові повістки про виклик у судове засідання на 07 липня 2022 року та на 22 вересня 2022 року позивачеві не були вручені, а повернулися до суду із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», що не може свідчити про належне повідомлення позивача про дату і час проведення судових засідань в розумінні статей 128, 130 ЦПК України.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 2, 4, 5 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно з частиною 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина 8 статті 128 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у цій справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

З протоколу судового засідання від 06 липня 2021 року вбачається, що суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України у зв`язку з неявкою позивача у судові засідання призначені на 07 липня 2022 року, 22 вересня 2022 року.

У матеріалах справи наявні судові повістки про виклик до суду учасників справи у судові засідання призначені на 07 липня 2022 року, 22 вересня 2022 року (а.с. 215-216, 225-226 т. 1), але докази отримання таких позивачем або її представником у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до довідок про доставку SMS ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Дяченку А.П. 14 квітня 2022 року доставлено SMS-повідомлення про судове засідання, призначене на 07 липня 2022 року о 14:30 год. (а.с. 220-221 т. 1).

Згідно з довідками про доставку SMS ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Дяченку А.П. 11 липня 2022 року доставлено SMS-повідомлення про судове засідання, призначене на 22 вересня 2022 року о 14:30 год. (а.с. 229-230 т. 1).

Проте ця довідка про доставку SMS не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

У матеріалах справи відсутня заява позивача ОСОБА_1 або її представника - адвоката Дяченка А.П. про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. За таких обставин не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив позивача про дату, час і місце судового засідання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду цієї справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України. У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська