№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5821/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Хайнацький Є.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Мельника Я.С., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Пац Євгенії Олегівни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Хайнацького Є.С., у цивільній справі № 757/62208/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг, -

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг. Зазначала, що вона є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та має платіжні картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , та «Універсальна» № НОМЕР_2 , видані АТ КБ «ПриватБанк» 23 серпня 2019 року. 18 червня 2021 року вона дізналась, що відповідачем проведено несанкціоновані операції за її рахунками, а саме списано 78,00 грн. з картки «Для виплат» та 31 979,77 грн. кредитного ліміту з картки «Універсальна». Згідно з випискою за рахунком списання коштів відбулось у період з 01 червня 2021 року по 06 червня 2021 року та проводилось в якості оплати послуг на користь Google. Проте, вона не приєднувала картку до свого облікового запису в Google ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та жодного разу не здійснювала розрахунки в мережі Інтернет. Смс-повідомлення про вчинені операції на мобільний пристрій вона не отримувала та не була іншим чином повідомлена про вчинені транзакції, тому не знала про несанкціоноване списання коштів. 18 червня 2021 року вона повідомила про це АТ КБ «ПриватБанк» та поліцію, внаслідок чого Подільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за вказаними обставинами 19 червня 2021 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000456 за ч. 1 ст. 190 КК України. Зазначає, що електронні платіжні засоби нікому не передавала, інформацію за ними (ПІН-код, CVV, особисті дані) не розголошувала, мобільний телефон, до якого прив`язаний фінансовий номер, та платіжні картки знаходились у неї. На її листи АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь, що порушень з боку банку не було, а ризики шахрайських дій з рахунком несе клієнт. При цьому АТ КБ «ПриватБанк» нараховувало проценти за користування кредитним лімітом, у зв`язку з чим станом на 05 листопада 2021 року відповідачем списано з її рахунку 5 143,87 грн. процентів, про що свідчить виписка за рахунком від 05 листопада 2021 року. Також нею було ініційовано проведення банком процедури оскарження платежів по банківській картці - Сhargeback, за результатами якої, станом на 05 листопада 2021 року на її рахунок було повернуто 6 763,94 грн. Враховуючи нараховані відсотки за користування кредитним лімітом та суми повернених платежів, АТ КБ «ПриватБанк» станом на 05 листопада 2021 року вимагає від неї сплати 29 543,70 грн. Проте, вказані кошти вона не отримувала, операції з їх списання не погоджувала, дій щодо розголошення даних картки не вчиняла. Крім того, спірні операції були проведені за рахунок коштів кредитного ліміту, про збільшення якого позивачу нічого не було відомо. З урахуванням викладеного, позивачка ОСОБА_1 просила визнати недійсними транзакції з переказу коштів, здійснені з її рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», у період з 00.00. год. 01 червня 2021 року по 23.59 год. 06 червня 2021 року включно; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на вказаному рахунку до того стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій у період з 00.00. год. 01 червня 2021 року по 23.59 год. 06 червня 2021 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 31 травня 2021 року; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за вказаним рахунком процентів за користування кредитним лімітом, що почали нараховуватись після проведення зазначених фінансових операцій та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» скасувати проценти, які нараховані банком за її рахунком № НОМЕР_2 після проведення вказаних фінансових операцій.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними транзакції з переказу коштів, здійснені з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» у період з 00.00. год. 01 червня 2021 року по 23.59 год. 06 червня 2021 року включно.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 до того стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій у період з 00.00. год. 01 червня 2021 року по 23.59 год. 06 червня 2021 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 31 травня 2021 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 7 500,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, адвокат Пац Є.О., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що позивачкою не доведено, що спірні перекази коштів були вчинені не нею особисто, а банк в свою чергу не здійснив ідентифікації або порушив умови укладеного договору. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 повідомила банк про платіжні операції, здійснені з 01 по 06 червня 2021 року, як такі, що нею не виконувались, лише 19 червня 2021 року, що не є невідкладним повідомленням банку про такі операції. Також зазначає, що платіжна картка, з якої було здійснено оспорюванні транзакції, приєднана до облікового запису Google - ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, ОСОБА_1 повідомляла банку про те, що така сама ситуація сталася і з карткою її чоловіка. Відтак, припускає, що до спірних операцій може бути причетний син позивачки ОСОБА_2 , що свідчить про неналежне зберігання картки позивачкою. Вважає, що звернення до правоохоронних органів є недостатнім для підтвердження того, що спірні платіжні операції були здійсненні не особисто позивачкою. ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою карток, які є електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку, при цьому автоматичне налаштування sms-повідомлень щодо операцій для всіх клієнтів банку цими Умовами та Правилами не передбачено. Також зазначає, що застосування банком опротестування процедури Сhargeback є його правом, а не обов`язком, та можливе виключно під час проведення в системах взаєморозрахунків з пластикових карт до завершення виконання трансакцій.

Адвокат Угленко О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника АТ КБ «ПриватБанк», вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що відповідач не надав доказів, що позивачка здійснювала спірні перекази, а також не виконала умов договору про невідкладне повідомлення банку про несанкціоновані операції. Крім того, опротестувавши спірні трансакції, відповідач фактично погодився з тим, що спірне списання коштів є шахрайською дією. Також відсутні докази, що кредитний ліміт було збільшено, оскільки відповідно до виписки за рахунком банк встановив кредитний ліміт у розмірі 5 000,00 грн., а відтак несанкціоноване списання коштів мало б відбутися в межах цієї суми, а не в межах 32 000,00 грн.

В судовому засіданні адвокат Пац Є.О., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Угленко О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № НОМЕР_2 «Універсальна» шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також отримала платіжну картку «Для виплат» № НОМЕР_1 .

Як зазначила ОСОБА_1 в позовній заяві 18 червня 2021 року вона дізналась, що банком проведено несанкціоновані операції за її рахунками, а саме списано 78,00 грн. з картки «Для виплат» та 31 979,77 грн. кредитного ліміту з картки «Універсальна».

Згідно з копією виписки по картці/рахунку № НОМЕР_2 від 05 листопада 2021 року станом на 30 жовтня 2019 року залишок на картці становив 11,71 грн.; кредитний ліміт був встановлений у розмірі 5 000,00 грн. У період з 01 червня 2021 року по 06 червня 2021 року відбулось списання грошових коштів у розмірі 31 979,77 грн. (а.с. 13-31).

Про вказані трансакції ОСОБА_1 повідомила АТ КБ «ПриватБанк» 19 червня 2021 року за телефоном гарячої лінії 3700.

Згідно з копією повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення Подільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Одеській області від 19 червня 2021 року № 66/1 прийнято заяву ОСОБА_1 від 19 червня 2021 року № 1506 та за результатами її розгляду до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0000456 (а.с. 32, 33).

Листом від 01 липня 2021 року ОСОБА_1 повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що 18 червня 2021 року вона дізналась, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи коштами у розмірі 78,00 грн., які знаходились на її банківській картці «Для виплат», та 31 979,77 грн., які знаходились на її банківській картці «Універсальна», у зв`язку з чим просила банк відновити залишок коштів на її рахунку та припинити нарахування процентів за користування кредитом та будь-яких інших платежів щодо коштів, списаних з кредитного рахунку, на час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000456 (а.с. 34).

Листом від 14 липня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомило ОСОБА_1 , що порушень з боку банку не допущено; листом від 05 серпня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» повідомило ОСОБА_1 , що з її карток йдуть постійні оплати на користь Google, відтак нею підключено свою картку до акаунту Google. При цьому у задоволенні запиту ОСОБА_1 про відновлення залишку коштів на її рахунку та припинити нарахування процентів банк відмовив (а.с. 35-36, 38-39).

Згідно з копією листа АТ КБ «ПриватБанк» від 19 жовтня 2021 року зміна кредитного ліміту за карткою № НОМЕР_2 відбулась: 20.11.2019 року - збільшення до 15 000 грн.; 05.12.2019 року - збільшення до 24 000 грн.; 04.08.2020 року - збільшення до 32 000 грн.; 21.09.2021 року - зменшення до 28 446,23 грн. Також вказаним листом АТ КБ «ПриватБанк» повідомило ОСОБА_1 проте, що вказану платіжну картку, з якої здійснено оспорювані платежі було приєднано до облікового запису Google - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 40-42).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначала, що вищевказані перекази коштів вона не здійснювала, електронні платіжні засоби нікому не передавала, інформацію за ними (ПІН-код, CVV, особисті дані) не розголошувала, мобільний телефон, до якого прив`язаний фінансовий номер, та платіжні картки знаходились у неї.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг, визнавши недійсними спірні трансакції з переказу коштів, здійснені з рахунку позивачки, у період з 00.00. год. 01.06.2021 року по 23.59 год. 06.06.2021 року включно, та зобов`язавши АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на її рахунку до того стану, в якому він перебував перед виконанням оспорюваних фінансових операцій.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За положеннями ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абзацу першого пункту 1 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» (далі - Положення № 705), користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01 червня 2021 року по 06 червня 2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , відбулось списання грошових коштів у сумі 31 979,77 грн. (а.с. 13-31).

Про вказані трансакції ОСОБА_1 повідомила АТ КБ «ПриватБанк» за телефоном гарячої лінії 3700 лише 19 червня 2021 року, що не може бути розцінене як невідкладне повідомлення банку про платіжні операції, що нею не виконувалися, та свідчить про те, що в порушення вимог пункту 5 розділу VI Положення № 705 ОСОБА_1 не контролювала рух коштів за своїм рахунком.

Посилання позивачки на те, що з 30 жовтня 2019 року вона не користувалася банківською карткою та вважала, що жодних транзакцій за вказаним рахунком не здійснювалося є безпідставним та не спростовує її обов`язку, як користувача платіжного засобу контролювати рух коштів за своїм рахунком.

Крім того, як вбачається з листів АТ КБ «ПриватБанк» від 14 липня 2021 року, від 05 серпня 2021 року та від 19 жовтня 2021 року, останнє повідомило ОСОБА_1 , що з її карток йдуть постійні оплати на користь Google, що означає, що нею підключено свою картку до акаунту Google, а платіжну картку № НОМЕР_2 , з якої здійснено оспорювані платежі, було приєднано до облікового запису Google - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 35-42).

При цьому, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що платіжну картку № НОМЕР_2 , з якої здійснено оспорювані платежі, не було приєднано до вказаного облікового запису Google.

Відповідно до виписки з карткового рахунку № НОМЕР_2 від 05 листопада 2021 року, в період з 01 червня 2021 року по 06 червня 2021 року по даному рахунку проведена не одна транзакція про переведення коштів на інший рахунок фізичної або юридичної особи.

Аналіз транзакцій, які було здійснено з 01 червня 2021 року по 06 червня 2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_2 , свідчить про те, що списання коштів з рахунку здійснювалося на оплату цифрових товарів/послуг в мережі Інтернет через обліковий запис у Google (а.с. 13-31).

При цьому колегія суддів враховує, що налаштування системи інтернет банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» дозволяє здійснення платежів шляхом списання коштів з карткових рахунків через мобільні пристрої, на які встановлене відповідне програмне забезпечення з підв`язкою до особистого кабінету клієнта. Саме клієнт банку має нести ризики та відповідальність за списання з його карткового рахунку коштів через мобільні пристрої, які перебувають у його володінні та володінні членів його сім`ї.

ОСОБА_1 не надала суду будь-яких доказів на підтвердження того, що вона, як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла у доступі до відомостей по кредитній картці, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування з її карткового рахунку у період з 01 червня 2021 року по 06 червня 2021 року грошових коштів на загальну суму 31 979,77 грн.

Відтак, ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткового рахунку з вини банку, а тому відповідач не повинен нести відповідальність за ці операції. Позивачка не спростувала обставин, на які посилався представник банку та не навела доводів, які б підтверджували списання коштів з її рахунку внаслідок неправомірних (шахрайських) дій інших осіб.

Враховуючи, що переказ грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 відбувся внаслідок її необачної поведінки, не надання нею належних та допустимих доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з її карткового рахунку, та не повідомлення невідкладно банку про оспорювані платіжні операції, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пац Євгенії Олегівни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 22 березня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді