Провадження № 22-ц/4808/222/23
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківсь кий апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Бойчука І.В., Василишин Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дяків Дмитро Іванович до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Дяківа Дмитра Івановича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Кіндратишин Л.Р. 14 листопада 2022 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 15 листопада 2022 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.07.2017 року розірвано. В шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.07.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2017 року змінено розмір аліментів та спосіб стягнення аліментів і постановлено стягувати з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

07 травня 2019 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області змінено розмір аліментів та постановлено стягувати аліменти у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

09.03.2021 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №344/3648/19, виданого 15.02.2021 року. Відповідно до розрахунку із сплати аліментів, платник аліментів не сумлінно виконував свій обов`язок, тому виникла заборгованість.

Вважає, що платник аліментів повинен сплатити наступну пеню за несвоєчасну оплату аліментів: за січень 2022 1050 грн; лютий 2022 1050 грн; березень 2022 1050 грн; квітень 2022 1309 грн; травень 2022 1165,01 грн; червень 2022 51,59 грн; липень 2022 88,75 грн; серпень 2022 260,68 грн. Загальна сума заборгованості по пені становить 7 084,78 грн.

Просила стягнути з ОСОБА_2 зазначену суму пені за прострочення сплати аліментів (а.с.1-4).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 2 549 гривень 50 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок (а.с. 68-71).

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Дяків Д.І. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Зазначає, що у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року в справі №711/679/21 зазначено, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Вказує, що суд, відкидаючи доводи адвоката та його розрахунки, керувався сукупною поточною заборгованістю, яка становить 2 549,50 грн, хоча постанова, на яку посилається суд, чітко вказує, що пеня не повинна перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Тобто, представник позивача, коли рахував пеню, обмежувався розміром заборгованості по кожному місяцеві, за який не було сплачено аліменти чи було сплачено із запізненням, що відповідає вищевказаному висновку Верховного Суду. І врахування судом як верхньої межі сукупної заборгованості на момент звернення до суду з позовом є, на думку представника апелянта, є неправильним та таким, що суперечить висновкам Верховного Суду.

За наведених обставин просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі (а.с.76-80).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.05.2019, змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2017, та збільшено розмір аліментів з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду від 07.05.2019 року, 15.02.2021 видано виконавчий лист №344/3648/19 (а.с.10-11).

09.03.2021 Головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Раковецьким Максимом Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64748089, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №344/3648/19, виданого 15.02.2021 про зміну розмірів аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2017 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21-22).

На підтвердження наявної у відповідача заборгованості по сплаті аліментів позивачем представлено суду розрахунок зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/3648/19 від 15.02.2021, відповідно до якого сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2022 року за період з червня 2019 року по серпень 2022 року становить 40 632, 00 грн, у тому числі заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2022 року за період з січня 2022 року по серпень 2022 року становить 9549 грн 50 коп (а.с.14).

У вказаному розрахунок зі сплати аліментів у графі сплачено боржником/стягнуто виконавцем зазначено нуль гривень.

Поряд з цим, відповідно до дубліката квитанції № Р24АР24А202286507D61068 від 28.08.2022 року, що додана позивачем до позовної заяви і відповідачем до відзиву та міститься в матеріалах справи, відповідачем ОСОБА_2 28.08.2022 року перераховано позивачу ОСОБА_1 кошти щодо сплати аліментів в сумі 7 000 грн (а.с.12,55).

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2022 року по 01.09.2022 року становить 9477,08 грн, загальна сума заборгованості за аліментами становить 2549,50 грн, оскільки відповідно до ч.1 ст.196 СК України передбачено, що розмір неустойки за прострочення сплати аліментів, визначений судом, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментним платежам, стягненню з відповідача підлягає пеня у межах суми заборгованості по аліментах.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства;

учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів;

невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи;

стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів;

розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %;

при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Судом встановлений факт неналежного виконання ОСОБА_2 аліментних зобов`язань за період з січня 2022 року по 01 вересня 2022 року.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 в позові просила про стягнення пені за період з 01 січня 2022 року по 01 вересня 2022 року на загальну суму 7084,78 грн, врахувавши поданий нею розрахунок.

Із наданого державним виконавцем розрахунку із сплати аліментів за виконавчим листом №344/3648/19 від 15.02.2021 встановлено, що з ОСОБА_2 за вказаний позивачкою період підлягали стягненню наступні суми: січень 2022 1050,00 грн; лютий 2022 1050,00 грн; березень 2022 1050,00 грн; квітень 2022 1309,00 грн; травень 2022 1309,00 грн; червень 1309,00 грн; липень 2022 1100,50 грн; серпень 2022 1372,00 грн. Сума коштів, сплачена боржником за вказани й період 0,00 грн Заборгованість 40 632,00 грн.

Однак, як встановлено із матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 28.08.2022 року перераховано позивачу ОСОБА_1 кошти щодо сплати аліментів в сумі 7 000 грн (а.с.12,55).

Отже, розрахунок пені по аліментах за період з 01.01.2022 року по 01.09.2022 року належить здійснювати таким чином:

Січень 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 050,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платіж: зараховано 1 050,00 грн з платежу 7 000,00 грн. від 28.08.2022 р.

Кількість днів прострочення: 208 днів (01.02.2022-27.08.2022)

Пеня: 1%*208*1 050,00=2 184,00 грн.

Лютий 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 050,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платіж: зараховано 1 050,00 грн. з платежу 7 000,00 грн. від 28.08.2022 р.

Кількість днів прострочення: 180 днів (01.03.2022-27.08.2022)

Пеня: 1%*180*1 050,00=1 890,00 грн.

Березень 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 050,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платіж: зараховано 1 050,00 грн. з платежу 7 000,00 грн. від 28.08.2022 р.

Кількість днів прострочення: 149 днів (01.04.2022-27.08.2022)

Пеня: 1%*149*1 050,00=1 564,50 грн.

Квітень 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 309,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платіж: зараховано 1 309,00 грн. з платежу 7 000,00 грн. від 28.08.2022 р.

Кількість днів прострочення: 119 днів (01.05.2022-27.08.2022)

Пеня: 1%*119*1 309,00=1 557,71 грн.

Травень 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 309,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платіж: зараховано 1 309,00 грн. з платежу 7 000,00 грн. від 28.08.2022 р.

Кількість днів прострочення: 88 днів (01.06.2022-27.08.2022)

Пеня: 1%*88*1 309,00=1 151,92 грн.

Червень 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 309,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платіж: зараховано 1 232,00 грн. з платежу 7 000,00 грн. від 28.08.2022 р.

Кількість днів прострочення: 58 днів (01.07.2022-27.08.2022)

Пеня: 1%*58*1 309,00=759,22 грн.

Інші платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 5 днів (28.08.2022-01.09.2022)

Пеня: 1%*5*77,00=3,85 грн.

Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів: 759,22 +3,85 =763,07 грн.

Липень 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 100,50 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 32 дні (01.08.2022-01.09.2022)

Пеня: 1%*32*1 100,50=352,16 грн.

Серпень 2022 р.

Нараховані аліменти: 1 372,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 1 день (01.09.2022-01.09.2022)

Пеня: 1%*1*1 372,00=13,72 грн.

Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів: 2 184,00+1 890,00+1 564,50+1 557,71+1 151,92+763,07+352,16+13,72=9 477,08 грн.

Згідно зазначеного розрахунку, сукупний розмір пені за період з 01.01.2022 року по 01.09.2022 року становить 9 477,08 грн.

Натомість, сукупний розмір заборгованості за аліменти за період з 01.01.2022 року по 01.09.2022 року, на яку нараховувалася пеня, складає 2 549,50 грн.

Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі такої заборгованості, тобто 2 549,50 грн.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження і підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Апеляційним судом перевірений розрахунок пені по аліментах.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо механізму розрахунку висловлюють власне бачення особи, яка подала апеляційну скаргу, не узгоджуються із вимогами Закону та не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до незгоди з його висновками.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України,суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дяківа Дмитра Івановича залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 14 лютого 2022 року.