Справа № 464/900/23
пр.№ 2-о/464/58/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мички Б.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ірочко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про встановлення факту смерті,-

встановив:

16.02.2023 заявник звернулася до Сихівського районного суду м. Львова із заявою, в якій просить встановити факт смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Жоравка Яготинського району Київської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті м. Маріуполь Донецької області, Україна.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьком згідно зі свідоцтвом про народження є ОСОБА_5 . Згідно зі свідоцтвом про народження батька заявника, його матір?ю є ОСОБА_3 . У зв?язку із реєстрацією шлюбу 19 серпня 2005 року заявник змінила прізвище із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Таким чином, ОСОБА_3 є бабою заявниці по батьковій лінії. Батько заявниці ОСОБА_5 (син ОСОБА_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому до суду звертається ОСОБА_1 . На момент початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_3 перебувала у місті Маріуполь Донецької області. Виїхати на територію, підконтрольну Україні, у неї не було можливості з огляду на її вік, а також постійні бойові дії та швидке оточення міста. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла у віці 86 років. Місце та дата смерті ОСОБА_3 підтверджується аркушем паперу з назвою «свидетельство о смерти», виданим окупаційною адміністрацією російської федерації в окупованій Донецькій області. Здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 є неможливим, оскільки у заявника відсутні будь-які документи, які є підставою для реєстрації смерті відповідно до п.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Однак у зв`язку з тим, що місто Маріуполь перебуває під тимчасовою окупацією російської федерації, а тіло померлої було поховане, одержати лікарське свідоцтво про смерть неможливо. Тому ОСОБА_1 змушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , щоб у подальшому зареєструвати смерть своєї баби на підставі рішення суду.

16.02.2023 матеріали позовної заяви передано в провадження судді Мичка Б.Р.

Ухвалою від 17.02.2023 відкрито провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, у заяві просила розгляд справи проводити без її участі та участі представника.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачаєтсья, що заявниця ОСОБА_1 є внучкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується:

- копією свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 ;

- копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , серії НОМЕР_2 ;

- копією свідоцтва про народження батька заявниці ОСОБА_5 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26.08.2022 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 86 років.

Статтями 234-235, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України передбачена можливість встановлення юридичного факту, що має значення, в судовому порядку.

Відповідно до статті 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

У відповідності до Р. 1 п. 3 ч. 3 Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) від 26 серпня 2022 року №193, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25 квітня 2022 року Маріупольська міська територіальна громада належить до територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Внаслідок наведеного, враховуючи, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , суд переконаний, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 є об`єктивні перешкоди, а тому заява підставна та підлягає до задоволення.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.259, 257- 1 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Жоравка Яготинського району Київської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті м. Маріуполь Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 17.02.2023

Суддя Б.Р. Мичка