Справа № 372/1984/23
Провадження 2-з-23/23
ухвала

Іменем України

05 травня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Айбокс банк», Державного реєстратора Полого-Вергулівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Тірбах Станіслава Володимировича, Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Кирилової Наталії Миколаївни, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Айбокс банк», Державного реєстратора Полого-Вергулівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Тірбах Станіслава Володимировича, Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Кирилової Наталії Миколаївни, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

03.05.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 адвоката Семелюк Л.О. про забезпечення позову. В поданій до суду заяві представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 520,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкту 231) та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0010 та встановити заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в користування, заставу, іпотеку тощо нерухомого майна, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 ., загальною площею 520,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкту 231) та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0010. На обґрунтування заяви зазначив, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а тому просив заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, дійшов до наступного.

Згідно вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. № 9, передбачає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Виходячи зі змісту ст. ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом спору в даному випадку є правомірність відчуження належного позивачу майна, а тому накладення на нього арешту до закінчення розгляду справи по суті відповідає меті забезпечення позову.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову у виді накладення арешту на спірне майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Позивачем наведені як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття.

Оскільки існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернеться до суду, а тому заяву слід задовольнити частково.

В частині вимог заявника про заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в користування, заставу, іпотеку тощо нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Арешт майна, як вид забезпечення позову, полягає в забороні розпорядження цим майном будь-яким чином та унеможливлює вчинення щодо нього будь-яких дій та його відчуження до вирішення справи по суті.

За таких обставин не потребується додаткового оголошення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в користування, заставу, іпотеку тощо нерухомого майна.

В іншій частині вимоги заявника не є співмірними заявленим позовним вимогам, не стосуються предмету спору та можуть спричинити порушення прав та законних інтересів власника нерухомого майна.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 151, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 520,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкту 231).

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,390 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:004:0010 розташованої по АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог заяви, відмовити.

Стягувач за даною ухвалою: ОСОБА_2 адреса місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Боржник за даною ухвалою: Акціонерне товариство «Айбокс банк» адреса 03150, м. Київ, вул. Ділова (Димитрова), 9а.

Визначити виконавцем ухвали суду Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Копію ухвали направити для виконання Обухівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, та сторонам для відома.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки з моменту її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Л.В. Потабенко