ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1301/23 Справа № 226/1792/21 Суддя у 1-й інстанції - Рибкін О. А. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Мірути О.А.,

суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

третя особа : ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року (суддя Рибкін О.А.), ухваленого в приміщенні Димитровського міського суду Донецької області, повне судове рішення складено 09 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В червні 2021 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, з 26.12.2019 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 250. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утримання та проживає разом з нею. З березня 2021 року відповідач виділяє їй на утримання їхньої спільної дитини грошову допомогу, але надає її несистематично, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, що змушує її звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання її та дитини. Вона не працює у зв`язку з тим, що дитині не виповнилося трьох років, отримує 860,00 грн. державної допомоги. Їй відомо, що відповідач працює машиністом підйому на ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля». Відповідно до довідки Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 08.06.2021 року на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу до досягнення сином трирічного віку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнення проводити з 14.06.2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_3 посилається на неповне з`ясування всіх обставин справи, просить рішення суду скасувати в частині стягнення аліментів на утримання позивача та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував та не переконався чим порушені права позивача, доказів порушення прав позивача до суду не надано. Надані позивачем документи до позовної заяви свідчать про те, що вони мають добрі сімейні відносини притаманні повноцінному подружжю, спору щодо розподілу сімейного бюджету та утримання їх спільної дитини та позивачки не мають, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання позивача.

Метою звернення з позовом до суду є штучне зменшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про народження (а.с.9, 10).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 11.06.2021 року № 193, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини розмірі 860,00 грн. (а.с.12,13).

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Західний-64 м.Мирноград» №6 від 11.06.2021 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).

Згідно довідки КНП «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку не перебуває, здорова (а.с.11).

Згідно довідки Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 08.06.2021 року, на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження № 15661874 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1616 виданого 26.10.2009 року Димитровським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату та спрямовано за місцем отримання доходу боржника до ВП «Шахта «Капітальна». Згідно наданих звітів з боржника ОСОБА_2 утримуються аліменти у розмірі 25% від заробітної плати, щомісячно (а.с.14).

Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 26.10.2009 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі частини заробітку (доходу) до досягнення нею повнолітнього віку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.32).

Постановою Донецького апеляційного суду від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Димитровського міського суду Донецької області від 09 лютого 2021 року про залишення без задоволення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, залишено без змін (а.с. 50-53).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 - підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , в частині стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою, тобто може надавати матеріальну допомогу і на утримання дружини, тому суд вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік, наразі, батьки дівчинки у цій справі повинні матеріально підтримувати один одного до досягнення дитиною трирічного віку.

У відповідності до статті 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу ) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дру-жина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до частини другої статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі прожи-вання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19 ).

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.

Як було встановлено судом, відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина мешкає разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідач є молодою працездатною особою і спроможній платити аліменти, як на утримання дочки, так і дружині, яка проживає зі спільною дитиною, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідач може надавати матеріальну допомогу як на утримання малолітньої дитини так і на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Доводи апеляційної скарги щодо штучного зменшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 не доведені, а тому не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст.7, 19, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: