КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6845/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Григоренко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

15 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Семенюк Т.А., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Пальчика Віктора Олеговича в інтересах Державна казначейська служба Українина ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року в справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду Матієк Тетяни Василівни, Наставного Вячеслава Володимировича та Яковлєвої Світлани Володимирівни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С ТА Н О В И В :

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду Матієк Т.В., Наставного В.В. та Яковлєвої С.В. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, визнано неподаною та повернуто позивачу.

Роз`ясненопозивачу право повторно звернутись із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 22 лютого 2023 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року, вказуючи, що повний текст отримано 16 лютого 2023 року.

Відповідно до вимог статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2022 року постановлено оскаржуване рішення, апеляційну скаргу подано 22 лютого 2023 року, тобто скаржником пропущено встановлений ст. 354 ЦПК України строк.

В обґрунтування підстав поновлення строку скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу отримано 16 лютого 2023 року, проте в матеріалах справи відсутні підтвердження щодо отримання скаржником вказаної ухвали суду.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для звернення із заявою (клопотанням) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали із доказами отримання копії даної ухвали від 23 грудня 2022 року.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 Цивільного процесуального кодексу України. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 Цивільного процесуального кодексу України, окремо від рішення суду не допускається.

Зазначеному праву кореспондує обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, дотриматись вимог процесуального закону щодо форми і змісту зазначеного процесуального документа, які визначені у ст. 356 ЦПК України.

Так, зокрема у ст. 356 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга подається у письмовій формі.

В апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення або ухвала, що оскаржуються; 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Вимоги щодо форми та змісту процесуального звернення до суду містяться не лише у національному законодавстві. Зокрема, за ст. 47-1 Регламенту ЄСПЛ:

1. Кожна заява, відповідно до статті 34 Конвенції, подається на бланку, наданому Секретаріатом, якщо Суд не вирішить інакше. Заява повинна містити всю інформацію, яка вимагається у відповідних частинах формуляру. В ній мають бути зазначені: (a) ім`я, дата народження, громадянство та адреса заявника і, якщо заявник є юридичною особою, повна назва, дата створення чи реєстрації, офіційний реєстраційний номер (за наявності) та офіційна адреса; (b) якщо у заявника є представник, ім`я останнього, адреса, номери телефону і факсу та електронна адреса; (c) якщо у заявника є представник, дата та оригінал підпису заявника в розділі формуляру, відведеного для довіреності; також у цьому розділі формуляру має бути оригінал підпису представника на підтвердження його/її згоди діяти в інтересах заявника; (d) найменування Договірної Сторони або Сторін, проти яких подається заява; (e) стислий і розбірливий виклад фактів; (f) стислий і розбірливий виклад стверджуваного порушення (порушень) Конвенції та відповідних аргументів; (g) стислий виклад інформації про дотримання заявником умов прийнятності, викладених у статті 35 § 1 Конвенції.

2. (a) Інформація, вказана вище в пунктах з 1 (e) по 1 (g) і викладена у відповідній частині формуляру, має бути достатньою для того, щоб Суд міг визначити суть та обсяг заяви, не звертаючись до інших документів; (b) Проте, заявник може доповнити цю інформацію у вигляді додатків до формуляру з викладом подробиць щодо фактів, стверджуваних порушень Конвенції та відповідних аргументів. Ця інформація повинна бути викладена не більше, ніж на 20-ти сторінках.

При цьому, беззаперечним є те, що процесуальні документи, як виготовлені судом, так і учасниками судового процесу, повинні мати високий рівень відповідності вимогам українського правопису, державних стандартів, юридичної техніки, виключати нечіткі формулювання, лексичні, граматичні (морфологічні й синтаксичні) та стилістичні помилки тощо, які знижують якість документа, ускладнюють його усвідомлення і тлумачення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи зміст апеляційної скарги містить нечіткі та незрозумілі формулювання, з яких неможливо зробити висновки про її зміст.

Крім того апеляційна скарга не містить у собі: - чітко вказаного місця реєстрації та/або проживання апелянта та інших учасників справи, не зазначено також і номери засобів зв`язку та електронної пошти; не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Зазначене свідчить про невідповідність процесуального документа вимогам до змісту апеляційної скарги.

Усунення зазначених недоліків можливе шляхом складання належно оформленої апеляційної скарги у новій редакції, яка б відповідала усім зазначеним вимогам, передбачених статтею 356 ЦПК України, з її копіями відповідно до кількості учасників справи та підписана особою яка її подає.

Крім того, у порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір: юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, фізичною особою - 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено у розмірі 2481 грн.

З врахуванням викладеного, скаржнику необхідно сплатити судовий збір в сумі: 2481 * 0,2 = 496,20 грн. на реквізити: (отримувач коштів ГУК у м. Києві/ Солом`янський р-н./ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010).

Отже, скаржнику необхідно подати до Київського апеляційного суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги суд вважає, що, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на ч. 2 ст. 357 ЦПК України. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Пальчика Віктора Олеговича в інтересах Державна казначейська служба Українина ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року - залишити без руху.

Надати строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для звернення із новою редакцією апеляційної скарги з відповідною кількістю копій згідно учасників процесу, подання документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також для звернення із заявою (клопотанням) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду в частині подання нової редакції апеляційної скарги та сплати судового збору, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Роз`яснити, що в разі не усунення у визначений судом термін недоліків щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду у відкритті провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.А. Семенюк