Справа 752/3906/22
провадження № 2/752/2932/23
УХВАЛА

06.03.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 752/3906/22 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пігулка Хауз» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пігулка Хауз» про стягнення коштів, в якому позивач просить стягнути із відповідача грошові кошти в сумі 66550,00 грн., як орендну плату за останній місяць оренди за договором оренди між ТОВ «Пігулка Хауз» та ФОП ОСОБА_2 , а також кошти в сумі 16424,00 грн., як заборгованість з оплати комунальних послуг до моменту продажу нерухомого майна - приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій при ухваленні рішення просив врахувати вимоги ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення на позов представника третьої особи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути питання щодо необхідності направлення справи за підсудністю до іншого суду без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід передати за підсудністю до іншого суду за наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Поруч із цим, частиною 1 статті 30 ЦПК України визначено правило виключної підсудності, згідно з яким позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 910/10647/18, правила ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відтак, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних із нерухомим майном повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

З урахуванням наведеного, а також предмету та підстав позову, останній, на переконання суду, має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, за правилами виключної підсудності.

З матеріалів позову вбачається, що нерухоме майно - приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, та щодо якого між відповідачем та третьою особою було укладено договір оренди майна, за яким позивач просить стягнути із відповідача на свою користь кошти, та борг за житлово-комунальні послуги, - знаходиться на території Печерського району міста Києва, та не відноситься до адміністративної території Голосіївського району міста Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, а також з метою розгляду даного спору належним судом, та уникнення в подальшому скасування судового рішення з підстав розгляду судом справи з порушенням вимог підсудності, проаналізувавши наявні у справі матеріали та наведені вимоги закону, суд приходить до висновку, що даний позов має розглядатись судом за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження майна, а тому справу слід передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 30, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

справу № 752/3906/22 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пігулка Хауз» про стягнення коштів, - передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Н.П. Чередніченко