Провадження № 2/554/88/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановила:

07.11.2022 позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача Полтавської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що після смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на належне їй майно. У зв`язку з тим, що позивач не знала про існування заповіту та їй не було відомо про те, що квартира, в якій проживала мати позивач належала їй на праві власності , вона не встигла в термін, передбачений законом, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вимушена була звернутися до суду.

Також, з заповіту складеного 21.02.2001 року та посвідченого державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Шимка О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-287, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належну їй квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 заповідала повністю позивачу ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача Полтавської міської ради в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи. Відзиву на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 - матір позивача, ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.11.2021 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н. Ю. від 24.10.2022 року вбачається, що спадкова справа після померлої не відкривалась,і видача постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії неможлива, що підтверджується листом приватного нотаріуса Руденко Н.Ю. від 24.10.2022 року № 131/01-16 та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 24.10.2022 року.

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 проживала у квартирі, за адресою АДРЕСА_1 , і позивачу не було відомо чи була вона приватизована. Разом з тим, вже після смерті матері, а саме в жовтні 2022 року, коли позивачка перебирала особисті речі своєї матері, то випадково серед її документів знайшла свідоцтво на право особистої власності на вищевказану квартиру а також заповіт, складений на її їм`я.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Так, згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до п.3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 05.03.2022 року № 209, встановлено , що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Також, згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як відомо з фактичних обставин справи, часом відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто день смерті спадкодавця. Строк у шість місяців для прийняття спадщини , з урахуванням зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану на чотири місці, - закінчився 05 вересня 2022 року, а до приватного нотаріуса Руденко Н.Ю. ОСОБА_1 звернулась для офромлення спадщини , - 24 жовтня 2022 року, тобто з пропуском строку для прийняття спадщини на півтора місяці.

Позивач пропустила встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на її користь, а також про наявність спадкового майна, дізналась поза межами строку для прийняття спадщини, при цьому, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановивши, що спадкоємець був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

До аналогічних висновків зводиться також практика Верховного суду, зокрема аналогічні правові висновки викладені в постанові ВС від 17.10.2018 року у справі № 681/203/17-ц провадження № 61-26164св18.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.16, ст.1272 ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суддя,

вирішила:

Позов ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для поданя заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком в 6 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Полтавська міська рада, м. Полтава, вул. Соборності, 36, .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко