№ 336/276/23
пр. № 4-с/336/4/2023
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., секретаря судового засідання Олексієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Калюжної Наталії Іллівни,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надішли матеріали скарги боржника ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Мідяний Є.О., на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Калюжної Н.І. в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 08.07.2021 про відкриття провадження.

За змістом скарги боржника зазначає, що Постановою державного виконавця Калюжної Н.І. від 08.07.2021р. було відкрито виконавче провадження ВП №66016184 з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-819/2417/12 провадження 2/819/639/2012 виданого 26.11.2012 Оріхівським районним судом Запорізької області.

У виконавчому листі зазначено, що рішення суду набрало законної сили 15.10.2012р., а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 15.10.2013р.

На зворотному боці виконавчого листа є дві відмітки стосовно його повернення: 27.06.2013, п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та 25.06.2014, п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

З виконавчого листа вбачається, що останній раз він повертався 25.06.2014р. і строк пред`явлення було поновлено в силу ч. 2 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який діяв на той час, з дня його повернення, тобто строк пред`явлення був один рік з 25.05.2014р. і закінчився 25.06.2015р.

Отже на думку позивача строк пред`явлення виконавчого листа у справі №2-819/2417/12 провадження 2/819/639/2012 виданого 26.11.2012р. Оріхівським районним судом Запорізької області сплив до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, тому нові строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, які ним встановлені застосовуватися не можуть та відкрито виконавче провадження з порушення строків.

30.01.2023 року від державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калюжної Наталії Іллівни до суду надійшов відзив на скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити повністю. Зазначає, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження за рішенням 819/2417/12 (2/819/639/2012), виданого 26.11.2012 Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України в особі філії - Запорізьке обласне управління» заборгованість за кредитним договором від 28 серпня 2000 року № 23 у розмірі 184346,24 грн. (реєстраційний номер виконавчого провадження в АСВП 66016184). Відповідно до даних, що містяться в АСВП вищевказаний виконавчий документ неодноразово перебував у відділі на виконанні та відповідно до даних АСВП виконавчий документ пред`являвся до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі та участі скаржника.

Державний виконавець Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калюжної Наталії Іллівни надав клопотання про проведення судового засідання без її участі заперечує проти задоволення скарги.

Представник АТ «Державний ощадний банк» в особі Філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк» надав клопотання про розгляд справи без участі їх представника, просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України,яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.05.2022 року № 29/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Оріхівського районного суду Запорізької області з визначенням територіальної підсудності їх справ за Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

В межах своєї компетенції, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Оріхівського районного суду Запорізької області, а у справах, по яких Оріхівським районним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

Що стосується змісту вимог, то суд зазначає наступне.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №66016184 з примусового виконання виконавчого листа Оріхівського районного суду Запорізької області №2-819/2417/12 від 26.11.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України в особі філії - Запорізьке обласне управління» заборгованість за кредитним договором від 28 серпня 2000 року № 23 у розмірі 184346,24 грн..

Відповідно до інформації з ВП спецрозділ виконавчий лист №2-819/2417/12 надійшов на виконання до відділу 01.04.2013, на його примусове виконання 04.04.2013 відкрито виконавче провадження № 37319847, яке було завершено 27.06.2013, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови), виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлено в строк до 27.06.2014.

Окрім того, виконавчий лист №2-819/2417/12 надійшов на виконання до відділу 12.05.2014, на його примусове виконання 13.05.2014 відкрито виконавче провадження № 43270444, яке було завершено 25.06.2014, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови), виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлено в строк до 25.06.2015.

Окрім того, виконавчий лист №2-819/2417/12 надійшов на виконання до відділу 10.03.2015, на його примусове виконання 12.03.2015 відкрито виконавче провадження № 46816429, яке було завершено 23.06.2016, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови), виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлено в строк до 23.06.2017.

Відповідно до копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №51875009 від 09.08.2016 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-819/2417/12, яке було завершено 28.06.2017, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа від 28.06.2017. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 28.06.2020.

Відповідно до копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №59754580 від 08.08.2019 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-819/2417/12, яке було завершено 29.12.2020, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа від 29.12.2020. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 29.12.2023.

Відповідно до копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №66016184 від 08.07.2021 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-819/2417/12.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оспорюваної дії) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оспорюваної дії) державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

На момент здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 26.11.2012 Оріхівським районним судом Запорізької області по справі № 2-819/2417/12 умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначались ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку цього майна виявились безрезультатними.

За правилами частини 5 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 нього Закону.

П. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606- XIV для виконавчих листів було встановлено строк пред`явлення до виконання один рік.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч.3 стаття 23 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV).

Пунктами 2 та 5 Розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» 2016 року було визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» 1999 року та встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року справа № 521/21810/17.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оспорюваної дії) Повернення виконавчого документа стягувану виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.1 ч.4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оспорюваної дії) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наданих матеріалів вбачається, що державним виконавцем було неодноразово відкрито виконавче провадження за виконанням виконавчого листа №2-819/2417/12, який був пред`явлений до виконання без порушення строків.

Суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, державний виконавець Калюжна Н.І. діяла в межах Закону України «Про виконавче провадження», підстав для визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, у виконавчому провадженні №66016184 суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 258, 260, 353, 447, 449-451 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калюжної Наталії Іллівни залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко