ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/284/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

апелянта, її представника та відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року (ухвалене суддею Марциновською І.В., дата складення повного тексту 23 грудня 2022 року) у справі №607/15084/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - 13092,60 грн. і 20000 грн. відповідно.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 14 січня 2022 року відповідач керуючи моторолером порушив ПДР і вчинив на неї наїзд, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження та пошкодження особистого майна. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2022 року за вищезазначеним фактом ОСОБА_2 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказувала на те, що згідно звіту про експертну оцінку пошкоджене майно - окуляри та куртка-пальто ремонту не підлягають, а їх вартість становить 6197 грн. за окуляри та 2625 грн. за куртку-пальто. Зазначала, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень була змушена впродовж тривалого часу відвідувати лікарів та понесла витрати на лікування у розмірі 4270, 60 грн. Посилалась на те, що внаслідок даної ДТП їй було спричинено моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю і стражданні, яких позивачка зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях через пошкодження її власного майна. Через пошкодження стегна була позбавлена нормальної можливості пересуватись, оскільки потребувала сторонньої допомоги, змушена була відвідувати різні процедури та обстеження для відновлення здоров`я замість того, щоб проводити свій час з родиною. Крім цього, періодично робила перев`язки обличчя, що спричиняло їй неприємні больові відчуття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки, компенсацію за завдану матеріальну шкоду у розмірі 9234,99 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. У іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки судові витрати у виді судового збору у сумі 336, 92 грн. та витрати на проведення експертної оцінки майна у сумі 407, 40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вважає, що судом помилково не враховано витрат на медичний препарат ксефокам на суму 180, 50 грн., що підтверджується чеком №280071 від 11 червня 2022 року.

Вказує на безпідставність відхилення судом вимоги щодо стягнення витрат позивача за проведення комп`ютерної томографії голови 20 січня 2022 року та 08 червня 2022 року на суму 1900 грн., оскільки в консультативному висновку від 08 червня 2022 року є посилання на результати комп`ютерної томографії голови позивача від 08 червня 2022 року. Більше того, вважає, що посилання суду на те, що в документах, наданих позивачкою, відсутні призначення лікарів на проведення КТ голови є безпідставним, оскільки без проведення такого неможливе встановлення правильного діагнозу.

Звертає увагу і на те, що відповідач в судовому засіданні визнавав позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди на суму 13092,60 грн., тому в силу вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягала доказуванню, відтак позовна вимога щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягала задоволенню у повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру стягнення моральної шкоди не враховано тяжкості отриманих травм позивачем, важкості та глибини душевних страждань, їх тривалості.

Посилається на неправильне здійснення розподілу судових витрат, оскільки вважає, що в силу вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що майнова вимога, яка підтверджена експертною оцінкою від 20.07.2022 року, задоволена у повному обсязі, витрати на проведення експертної оцінки майна підлягали стягненню з відповідача в повному розмірі - 1200 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні апелянт та її представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з мотивів викладених у ній. Позивачка додатково пояснила, що в неї після ДТП сильно боліла голова і лікар сказав зробити КТ голови, яке підтвердило закриту черепно-мозкову травму та перелом лівої виличної кістки. Внаслідок ДТП вона отримала контузію ока, погіршився зір і по даний час відчуває затерпання лівої частини голови.

В судовому засіданні відповідач заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції. Пояснив, що вимоги про відшкодування матеріальної шкоди визнавав в частині їх документального підтвердження.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши сторони, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, виходячи з наступного.

За ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги виходив із того, що у зв`язку із спричиненням відповідачем тілесних ушкоджень позивачці внаслідок ДТП, останній завдано матеріальної та моральної шкоди.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду, однак не погоджується із визначеними судом першої інстанції розмірами сум стягнень за завдані матеріальну та моральну шкоду, а також, відповідно, з розмірами сум стягнутого судового збору та витрат на проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом першої інстанції було встановлено, що 14.01.2022 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи моторолером марки «Jcadi» моделі «J-MD» потужністю 1,5 кВт, та рухаючись на вул. Шептицького в м. Тернополі в межах пішохідного переходу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримала тілесні ушкодження.

За вищезазначеним фактом 15.01.2022 року було розпочате кримінальне провадження №0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, в рамках якого призначалась судово-медична експертиза та за результатами якої, згідно висновку експерта № 47 від 28.01.2022 виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, належать до легких тілесних ушкоджень.

Постановою слідчого від 02.05.2022 року було закрито кримінальне провадження № 0000127, а матеріали виділено для їх розгляду відповідно до вимог КУпАП на предмет наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2022 року у справі № 607/5912/22 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Дана постанова 08.06.2022 набрала законної сили

Вищевказаною постановою суду встановлено, що 14.01.2022 року о 19 год. 30 хв. на вул. Шептицького в м. Тернополі ОСОБА_2 , керуючи моторолером марки «Jcadi» моделі «J-MD», порушив Правила дорожнього руху України, що призвело до пошкодження особистого майна ОСОБА_3 - окулярів та чорного плаща, а саме не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не надав дороги пішоходу ОСОБА_1 , яка переходила проїзну частину дороги на нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно його руху. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1, 18.1 Правил дорожнього руху.

В силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вищезазначені обставини є встановленими і доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що сума коштів, яка була витрачена ОСОБА_1 у зв`язку з її лікуванням, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та яка документально підтверджена позивачем з урахуванням призначень відповідного закладу охорони здоров`я, становить 412, 99 грн., що підтверджуються копіями чеків № 280071 від 11.06.2022 року та № 74245 від 15.01.2022 року щодо купівлі нейроксану на суму 268 грн та флоксалу на суму 144,99 грн. (а.с. 74).

З таким висновком колегія суддів повністю не погоджується.

Так, судом першої інстанції було встановлено що у зв`язку з отриманими ОСОБА_1 тілесними ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу рекомендовано пройти консультацію у лікарів офтальмолога та нейрохірурга, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 549 від 15.01.2022 (а.с. 23).

Як вбачається позивачем було долучено до матеріалів справи фіскальні чеки ІД 59 від 08.06.2022 (а.с. 74) та ІД 54 від 20.01.2022 на суми 950 грн (а.с. 75), на підтвердження оплати послуг за проведення комп`ютерної томографії голови, однак судом першої інстанції було відхилено дані докази як неналежні, з тих мотивів, що матеріали справи не містять відомостей про те, що така процедура була призначена та проведена ОСОБА_1 лікарем, який здійснював її лікування.

Колегія суддів приходить до переконання, що такий висновок суду не відповідає обставинам справи та відзначає, що у консультативному висновку від 08.06.2022 року міститься посилання на результати комп`ютерної томографії голови ОСОБА_1 від 08.06.2022 року., а відтак наявні підстави вважати необхідними проведення таких процедур, зокрема з огляду на характер травм, що були отримані позивачкою внаслідок дій відповідача.

Також колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги щодо помилкового неврахування судом витрат на медичний препарат ксефокам у сумі 180,50 грн, оскільки це підтверджується фіскальним чеком №280071 від 11.06.2022 року та з консультативних висновків спеціаліста від 19.01.2022 (а.с. 24), 20.01.2022 (а.с. 25 зв.бік) та 08.06.2022 (а.с. 26) вбачається, що лікуючим лікарем ОСОБА_1 призначені рекомендації щодо приймання таких медичних препаратів: методрон, йодид калію, мазь флоксан, ксефокам, нейроксан, огранія.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що сума коштів, яка була витрачена ОСОБА_1 у зв`язку з її лікуванням, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, документально підтверджена нею, з урахуванням призначень відповідного закладу охорони здоров`я, на суму 2 493, 49 грн.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду щодо неприйняття до уваги чеків № 30435 від 14.01.2022 року на суму 618,69 грн., № 25967 від 26.01.2022 року на суму 575,49 грн. (а.с. 74), а також чеків № 83263 від 26.01.2022 року на суму 70,10 грн, ІД 63 від 26.01.2022 року на суму 209 грн (а.с. 75), оскільки зазначені в чеках позиції медичних препаратів не є релевантними медичним препаратам, що зазначені у рекомендаціях, які містяться в консультативних висновках спеціаліста.

У звіті про експертну оцінку вартості пошкодженого майна від 20.07.2022 року зроблено висновок про недоцільність та неможливість ремонту зимової куртки-пальта та окулярів, які зазнали пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки таке майно має значний ступінь фізичного пошкодження, зносу та втрати купівельної спроможності. При цьому, загальна вартість пошкодженого майна становить 8 822 грн, з яких: вартість зимової куртки-пальта становить 2 625 грн, окулярів - 6 197 грн.

Таким чином, компенсація за завдану матеріальну шкоду, яку ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 , становить 11 315, 49 грн. (2 493,49 грн + 8 822,00 грн ).

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦКК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі за текстом - Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п. 9 Постанови розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач.

Позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги в частині моральної шкоди зазначала, що така полягала у фізичному болю і стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням власного майна. Так само позивач зазначила, що замість виконання своїх звичних справ та проведення часу з родиною була змушена відвідувати різні процедури та обстеження для відновлення попереднього стану здоров`я. При цьому період реабілітації супроводжувався постійним болем, який завдавав дискомфорту. Позивач потребувала сторонньої допомоги, оскільки через завдані ушкодження стегна була позбавлена можливості нормально пересуватись. Крім цього, позивачу необхідно було періодично робити перев`язки обличчя, що приносило їй неприємні больові відчуття.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що на користь позивачки слід стягнути компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 6 700 грн. (розмір мінімальної зарплати) і саме такий розмір компенсації відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості і у повній мірі відшкодує завдану позивачеві моральну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову становила 33 092,60 грн.

Апеляційним переглядом збільшено суми стягнень матеріальної та моральної шкоди, яка разом становить 18 015,49 грн., відтак позовні вимоги задоволено на 54 %.

Оскільки при зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн. з відповідача на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 535, 90 грн.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Колегія суддів приходить до переконання про помилковість здійсненого судом першої інстанції розподілу витрат, пов`язаних з експертизою, згідно якого з відповідача було стягнуто суму 407,40 грн, а 792,60 грн було покладено на позивача.

З огляду на те, що сума завданої майнової шкоди у розмірі 8 822 грн., що була встановленою експертною оцінкою майна, за яку позивачка сплатила 1200 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 від 14.08.2022, була стягнутою у повному обсязі, витрати на проведення даної експертизи підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року - змінити.

Збільшити суму стягнення матеріальної шкоди з 9 234, 99 грн. до 11 315, 49 грн., моральної шкоди з 2 000, 00 грн. до 6 700, 00 грн., судового збору з 336, 92 грн. до 535, 90 грн., витрат на проведення експертизи з 792, 60 грн. до 1 200, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) 265, 47 грн. оплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, як постановлена у малозначній справі.

Повний текст постанови складено 15 травня 2023 року.

Головуюча:

Судді: