Березівський районний суд Одеської області
16.11.2023
Справа № 494/1180/23
Провадження № 2/494/390/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

представника позивача - Волкова О.Л.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка Одеської області цивільну справу №494/1180/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

29.06.2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.06.2023 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А

На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, відповідно до заяви №б/н від 28.04.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит, який у подальшому збільшено до 20 000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредит. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приват Банк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 30.01.2023 рік утворилася заборгованість у розмірі 59460 грн. 56 коп. Заборгованість складається з наступного: 19701 грн 80 коп. заборгованість за тілом кредиту; 0.00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 39758 грн. 76 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 0.00 грн. нарахована пеня; 0.00 грн. нарахована комісія. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачені ним при поданні заяви до суду судові витрати в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 18.08.2023 року.

У судове засідання 16.11.2023 року представник позивача не з`явився, однак на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судовому засіданні 16.11.2023 року представник відповідача з позовом не погодився. Окрім цього, просив застосувати строк позовної давності, посилавшись на обставини зазначені у заяві від 06.09.2023 року.

Разом з цим, позивач на адресу суду 26.09.2023 року надіслав відзив на заяву про застосування строку позовної давності, в якій просив відмовити у її задоволенні та задовольнити вимоги позивача.

Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 28.04.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит, який у подальшому збільшено до 20 000 грн. Договір був укладений шляхом підписання заяви, який разом із запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами надання банківських послуг складає кредитний договір, датою укладання якого є дата підписання позичальником договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконував.

У відповідності до статті 526 ЦК України: «Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу».

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…».

Станом на 30.01.2023 рік утворилася заборгованість у розмірі 59460 грн. 56 коп. Заборгованість складається з наступного:

-19701.80 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-0.00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

-39758.76 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

-0.00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит;

-0.00 грн. нарахована пеня;

-0.00 грн. нараховано комісії.

Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором від 28.04.2011 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором.

В той же час суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками.

Суд вважає зменшити розмір заборгованості за простроченими відсотками з 39758.76 грн. до 10028.48грн., виходячи з наступного.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обв`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності спорінодному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Положеннями ст.ст.6,627 ч.1ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності, як і принципу справедливості, є прямою вимогою закону до договору.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, нарішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004.

Так, суд вважає зазначити, що у пункті 4.1.Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004 зазначено, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

З огляду на вказані положення, суд вважає, що нарахування заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 39758.76 грн, яке фактично вдвічі перевищує заборгованість за кредитом, також може свідчити на не справедливі умови договору та фактично є надмірним тягарем для відповідача щодо сплати кредиту, а тому суд вважає зменшити їх у цій частині до 10028.48 грн.

При оцінці наслідків порушення зобов`язань відповідача за кредитним договором, застосовуючи принципи добросовісності, розумності і справедливості, враховуючи відсутність чіткого нормативно закріпленого механізму зменшення розміру кредитних зобов`язань, суд вважає можливим і необхідним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення суми з 59460.56 грн до 29730.28 грн.

З огляду на вищевказане суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно задовольнити частково та стягнути з останнього на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 29730 грн. 28 коп.

Щодо строків позовної давності, то суд погоджується з позивачем, що останній звернувся до суду саме до спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю (ч.1 ст.259 ЦК України). По перше, відповідно до п.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) збільшений до 50 років. По друге, відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано, що картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк випущеної картки до останнього дня 07.2016 року, позивач звернувся до суду 21.06.2023 року, тобто до спливу строку позовної давності.

Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у відповідному розмірі, а саме: 1342грн., сплачений АТ КБ «Приватбанк» при зверненні з позовом до суду.

Керуючись статями 10, 11, 169, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, статями 526, 530, 1054 ЦК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 01.02.1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" (МФО 305299, , р/р № НОМЕР_3 ) заборгованість у загальному розмірі 29 730 (двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять) грн. 28 коп. та судові витрати у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.11.2023 року.

Суддя І.А . Римар