25 квітня 2023 Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Шарової А.В.,
розглянув у відкритому судового засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , який 13.03.2019 року діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом розбиття скла в автомобілі FIAT державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , таємно викрав майно належне ОСОБА_1 , чим останньому була завдана матеріальна та моральна шкода.
Під час проведення обшуку у ОСОБА_2 частина викраденого майна була, знайдена та вилучена, тому вартість викраденого та завданої шкоди розраховується без урахування цього майна.
На момент розгляду цього позову ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 вище перелічене майно та їх вартість не відшкодовував.
Крім того, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 . FIAT д.н. НОМЕР_1 (розбито два вікна, порізаний гумовий ущільнювач скла, пошкоджене лакофарбоване покриття біля скла, пошкоджена ручка задніх дверей, пластикова накладка порога салону, електрична проводка аудіосистеми, зламаний фіксатор регулювання керма, дзеркало заднього огляду), так як він був застрахований, то відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 1188/18-Т/ЗП115 від 02.07.2018 р. (п.11.2, 21.1. Договору страхування) ОСОБА_1 був вимушений сплатити додатковий страховий платіж у розмірі 6 500 грн. для того, щоб страхова компанія відшкодувала відновлення автомобіля після пошкодження (підтверджується договором, додатковою угодою та квитанцією).
Крім того, оскільки ОСОБА_2 викрав ключі від гаража з автомобіля, то ОСОБА_1 поніс витрати, пов`язані з відкриттям гаражу та заміною замків у розмірі 2 878 грн., що підтверджується розпискою.
Також, у зв`язку з викраденням ключів до болтів секретка, ОСОБА_1 поніс витрати на СТО по викрутці цих болтів, у розмірі 600 грн., що підтверджується документами з СТО.
Таким чином, загальний розмір завданої майнової шкоди складає 14 358 грн.
Крім майнової шкоди позивачу завдано моральну шкоду.
Моральна шкода завдана позивачу внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_1 та його дружина зазнали у зв`язку із знищенням частини майна та пошкодженням завданим автомобілю, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 .
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та його дружина відчували душевні страждання, так як внаслідок пошкодження автомобіля вони деякий час не могли ним користуватись, змушені були нести витрати на таксі, змінився їх звичний уклад життя, вони були вимушені багато часу витрачати на питання пов`язані з завданою шкодою (кримінальне провадження, страхова компанія, ремонт автомобіля на СТО, відкриття гаражу).
Завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у 20 000 грн.
Ухвалою суду від 15.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 14.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі.
Відповідачем відзив на позовну заяву не надавався.
До судового засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, позивач не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи на адресу суду не звертався, у зв`язку із чим, враховуючи приписи ч. 1 ст. 223 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2020 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_2 остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вказаним вироком суду цивільний позов ОСОБА_3 задоволений частково.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01.10.2020 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 задоволено.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2020 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та засуджено, змінено.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_2 у строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 09.02.2018 року по 31.10.2018 року, з 13.03.2019 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 01.10.2020 року, - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнено ОСОБА_2 з під-варти, як такого, що відбув покарання повністю.

У решті вирок суду залишено без змін.

Крім того, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.11.2021 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задоволено частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2020 року у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 скасовано та призначено новий розгляд провадження у порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишено без змін.

Вироком суду встановлено, зокрема в частині пред`явленого обвинувачення де потерпілим є ОСОБА_1 , наступне.

13.03.2019 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинку № 178, по проспекту Соборному м. Запоріжжя, шляхом розбиття скла в автомобілі «FIAT», держаний номер НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_1 , таємно викрав магнітолу марки «Mistery», вартістю 750 гривень 00 копійок, пластиковий ящик із інструментами, вартістю 1500 гривень 00 копійок, зелену спортивну сумку, вартістю 100 гривень 00 копійок, автомобільний компресор марки «Assistans» вартістю 500 гривень 00 копійок, розкладну алюмінієву лопатку вартістю 200 гривень 00 копійок, 4 ланцюги проти ковзання на автомобіль вартістю 400 гривень 00 копійок, інвертор «Bravis» вартістю 100 гривень 00 копійок, провід для прикурювання вартістю 500 гривень 00 копійок, 2 аудіо колонки марки «Mistery», вартістю 500 гривень 00 копійок, секатор вартістю 350 гривень 00 копійок, монтіровку в корпусі синього кольору вартістю 200 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5100 гривень. Після чого зник із місця скоєння злочину, отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Вироком суду вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема: покривало з рукавами, розміром 170/120 см; покривало з рукавами розміром 170/120 см бордового кольору; куртка синього кольору марки «СоldwellІ» розмір л; куртка чорного кольору з капюшоном, марки stem weather gear; наколінники будівельні марки «Соmpass» білого кольору; автомобільні аудіо колонки марки «Міstery» в кількості 2 штуки, чорного кольору; провід для прикурювання синього кольору довжиною 5 м, з червоними кріпленнями; інвертор марки «Вгаvis», потужністю 800 Вт з юсб входом також до комплекту входять провода та кріплення; монтіровка синього кольору марки Juco довжиною 48 см; розкладка лопатка алюмінієва туристична; автомобільний жилет із світло відбиваючого матеріалу без марки помаранчевого кольору; ланцюг анти бробуксовочнкй марки «Дорожня карта» в кількості 2 шт. в круглому пластиковому кейсі чорного кольору; ящик із інструментами чорного кольору «Сигvег», всередині маються інструменти; сумка спортивна темно зеленого кольору; магнітола Муsteгy Маr-919 U; автомобільний компресор «Аssіstans» АС 102-8, комплект; балончик газовий «Перець 4»; карточки з Макдональсу в кількості 17 штук; 4 візитки Благодійного фонду «Обьедение волонтеров Запорожья»; 1 скидочна картка «Сокар»; 1 скидочна картка «Воr», 1 скидочна картка «Вина мира», наклейки у вигляді прапору України в кількості 5 штук, візитка Мафія, Картка обов`язкового страхування АМ 6062707; ніж розкладний з дерев`яною ручкою марки «Гранд вей»; засіб для зупинення крові чорного кольору; куртка сірого кольору марки «Наrdwear» без пошкоджень передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 залишено останньому; автомобільну щітку для очистки снігу без марки та спрей від укусів комарів марки „IVY-DRY SUPER без пошкоджень передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_1 залишено останньому.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не було знайдено та не повернуто потерпілому ОСОБА_1 : мачете Truper 460мм, Double Edge, з пилкою, вартістю 400 грн., зарядний пристрій Xiaomi Мі Car Charger (сріблястий), серійний номер 12313/00271204, вартістю 250 грн., набір змінних торцевих ключів, сірий кейс (15 одиниць), вартістю 600 грн.; сайлентблоки задніх ресор на Fiat Doblo, вартістю 350 грн., скотч (рулон, стрічка), вартістю 50 грн., антибуксирувальні траки, пластикові помаранчеві, вартістю 150 грн.; трос буксировальний вартістю 350 грн., набір болтів типу «секретка» і ключ до них, вартістю 750 грн., діагностичний сканер OBD2 Digital ELM327 Bluetooth, вартістю 200 грн., набір ключів рожкових ТОРЕХ 35D656, вартістю 550 грн., цифровий мультиметр, вартістю 300 грн., батарейки АА, 8 шт., вартістю 40 грн.; батарейки ААА, 8 шт., вартістю 40 грн.; ліхтарик з кріпленням на голову Longfire, вартістю 250 грн., акумулятор типу 18650, вартістю 100 грн., молоток Тор Tools 300 г, вартістю 100 грн., загальною вартістю 4 380 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особо.

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим будо б відновлення свого порушеного права.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК, до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому, згідно зі ст. 1192 ЦК, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На момент розгляду вказаного позову ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 вище перелічене майно та його вартість у розмірі 4 380 грн. не відшкодував.

Крім того, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 . FIAT д.н. НОМЕР_1 (розбито два вікна, порізаний гумовий ущільнювач скла, пошкоджене лакофарбоване покриття біля скла, пошкоджена ручка задніх дверей, пластикова накладка порога салону, електрична проводка аудіосистеми, зламаний фіксатор регулювання керма, дзеркало заднього огляду), так як він був застрахований, то відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 1188/18-Т/ЗП115 від 02.07.2018 р. (п.11.2, 21.1. Договору страхування) ОСОБА_1 був вимушений сплатити додатковий страховий платіж у розмірі 6 500 грн. для того, щоб страхова компанія відшкодувала відновлення автомобіля після пошкодження (підтверджується договором, додатковою угодою та квитанцією).

Крім того, оскільки ОСОБА_2 викрав ключі від гаража з автомобіля, то ОСОБА_1 поніс витрати, пов`язані з відкриттям гаражу та заміною замків у розмірі 2 878 грн., що підтверджується розпискою.

Також, у зв`язку з викраденням ключів до болтів секретка, ОСОБА_1 поніс витрати на СТО по викрутці цих болтів, у розмірі 600 грн., що підтверджується документами з СТО.

Ці витрати позивач зробив для відновлення свого порушеного права, а отже, такі витрати є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини, внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України), таких доказів відповідачем ОСОБА_2 суду не надано.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути загальний розмір завданої майнової шкоди у розмірі 14 358 грн.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, у п. 3 зазначеної постанови вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 9 вищевказаної постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації , а крім того - у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.

Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Аналізуючи наведене суд встановив, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову в цій частині, знайшли своє підтвердження сукупністю доказів, які логічні, послідовні, достовірні та достатні для висновку про те, що ОСОБА_1 у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, у зв`язку із знищенням та пошкодженням його майна завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених стражданнях, у зв`язку з знищенням частини майна та пошкодженням завданим автомобілю, позивач не міг користуватися належним йому майном, змушений був нести витрати на таксі, змінився його звичайний уклад життя, він був змушений витрачати багато часу на питання пов`язанні з завданою шкодою та поновлення своїх порушених прав.

Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

Відтак, враховуючи, що завдана позивачу моральна шкода безпосередньо пов`язана з вчиненим ОСОБА_2 кримінальним правопорушенням, тобто викраденням належного позивачу майна, пошкодження його майна внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , те, що ОСОБА_2 після вчинення кримінального правопорушення та по день прийняття рішення у справі не відшкодував позивачу ані матеріальної, ані моральної шкоди добровільно, розмір її відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення позивачу можливості втрачене благо відновити, оскільки в інший не грошовий спосіб негативні наслідки у немайновій сфері потерпілому компенсувати нереально.

Враховуючи характер правопорушення, його тривалість, глибину фізичних та душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності і справедливості, суд визначає відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 20 000 грн., що є достатнім для компенсації немайнових втрат.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 14 358 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., а всього стягнути суму у розмірі 34 358 (тридцять чотири тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Інформація щодо учасників справи

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 03.05.2023 року.

Суддя: Ю.В.Геєць