Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5334/22
Провадження № 2/279/133/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/5334/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Коростенської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний дід ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок на праві особистої приватної власності належав ОСОБА_2 . На момент смерті останній був зареєстрований та проживав у вказаному житловому будинку. Разом з ним на день смерті проживали і були зареєстровані дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою Васьковицького старостинського округу виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний момент є померлими, що підтверджується свідоцтвами про смерть, які додані до позовної заяви.

За життя спадкодавцем право власності на житловий будинок належним чином оформлено не було. Тому вказане нерухоме майно слід вважати новоствореним.

10.08.2022 року він звернувся до Коростенської районної державної нотаріальної контори Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Міністерства юстиції України.

Листом Коростенської районної державної нотаріальної контори Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) №294/02-14 від 10.08.2022 року йому було повідомлено про наступне:

В Коростенській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви дочки спадкодавця ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ) про прийняття спадщини 02.07.2007 року заведено спадкову справу №174/2007.

В результаті вивчення матеріалів спадкової справи з`ясовано, що він, ОСОБА_1 , прийняв спадщину спільним проживанням зі спадкодавцем на день його смерті, на підставі п.3 статті 1268 ЦК України (факт прийняття спадщини підтверджується довідкою виконавчого комітету Васьковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області №436 від 12.06.2007 року).

Померлим було складено заповіт на його ім`я, який був посвідчений секретарем Васьковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області 12.09.2005 року ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за №12. Факт належності заповіту встановлений рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.10.2020 року у справі №279/4171/20.

Вищевказаний житловий будинок належав ОСОБА_2 згідно запису в погосподарській книзі №2 за 2006-2-1- роки (довідка виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області №209 від 04.08.2022 року). Державна реєстрація права власності даного приватного житлового будинку станом на 29.12.2012 року не проводилась (довідка КП «Коростенське МБТІ» №223 від 18.07.2022р.)

Нотаріусом було роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно не може бути видано з наступних підстав.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна. Згідно п.4.16, п.4.19 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»: «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що засвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 Глави 7 Розділу 1 цього Порядку…» та «… за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку».

Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок відсутній. Вищевказана довідка сільської ради про належність будинку ОСОБА_2 не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності спадкодавця.

Виходячи із вищевказаного йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання в судовому порядку.

Рішенням суду просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно померлого діда ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 76 років в с.Васьковичі Коростенського району, Житомирської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.01.2007 року.

З довідок Васьковицької сільської ради №436 від 12.06.2007 року та №193 від 04.07.2022 року слідує, що ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав по день смерті в АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані та проживали дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_4 , внук ОСОБА_1 .

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 згідно запису в погосподарській книзі №2 за 2006-2010 роки, рік забудови 1959, що слідує зі змісту довідки №209 від 04.08.2022 року, наявної у спадковій справі №174/2007, копія якої була надана на вимогу суду.

З інформаційної довідки КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради за №223 від 18.07.2022 року слідує, що державна реєстрація права власності житлового будинку по АДРЕСА_1 , що знаходиться в с.Васьковичі Коростенського району Житомирської області КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" станом на 29.12.2012 року не проводилась.

Інвентаризація будинку проведена 18.07.2022 року.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений 12.09.2005 року секретарем Васьковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, зареєстровано в реєстрі за №12, яким спадкодавець вказав спадкоємцем всього належного йому майна - ОСОБА_1 1990 р.н..

В даному заповіті зазначено, що його складено на заміну раніше складеного від 21.06.2003 року за №10.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.10.2020 року ухваленого у цивільній справі №279/4171/20 встановлено факт належності ОСОБА_1 , 1989 року народження, правовстановлюючого документу - заповіту від 12.09.2005 року посвідченого секретарем Васьковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області Ущапівською А.Я., який зареєстровано в реєстрі за №12.

Позивач, як спадкоємець по заповіту, прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, якою визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

06.05.2021 року державний нотаріус Олевської районної нотаріальної контори Житомирської області видав ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано дані свідоцтво, складається з земельних ділянок на території Васьковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області.

З п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України слідує, що прийняття і відмова спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким що прийняв усю спадщину.

Листом за №294/02-14 від 10.08.2022 року нотаріус повідомив позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність вказаного будинку ОСОБА_2 .

На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок за спадкодавцем позивача втрачена, що є перешкодою реалізувати свої спадкові права в органах нотаріату.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 1217, 1223, 1268, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Територіальна громада в особі Коростенської міської ради Житомирської області, місце знаходження: 11501, м.Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирська обл., .

Суддя: Шульга О.М.