ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/156/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2645/22 Категорія: 305010900 Ушакова К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Стефківський Володимир Іванович;

відповідач Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»;

особа, яка подала апеляційну скаргу Акціонерне товариство «страхова група «ТАС»;

розглянувши у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 14 грудня 2019 року близько 13.40 год. водій автомобіля «ВАЗ 21061» номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись по автодорозі Золотоноша-Коробівка-Кедина Гора, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на праве узбіччя відносно свого напрямку руху, після чого з`їхав у правий кювет, де допустив наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень загинув пасажир цього автомобіля ОСОБА_3 .

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21061» номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована у АТ «Страхова група «ТАС»» за спричинену шкоду майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб, відповідно до полісу, що діяв станом на дату спричинення такої шкоди.

15 квітня 2020 року АТ «Страхова група «ТАС»» отримало заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою та втратою годувальника, яке у визначений законом строк виплачене не було, у зв`язку з чим позивач звертався до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Страхове відшкодування позивачу було виплачено 22 липня 2021 року, а провадження у справі закрито у зв`язку із виплатою страхового відшкодування. Враховуючи те, що позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача 15 квітня 2020 року, а відповідач не виплатив страхове відшкодування протягом 90-денного строку, позивач просив суд стягнути з АТ «Страхова група «ТАС»» пеню у розмірі 22530,08 грн., три відсотки річних у розмірі 5359 грн., інфляційні втрати у розмірі 16775,52 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 22530,08 грн., три відсотки річних у розмірі 5359 грн., інфляційні втрати у розмірі 16775,52 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» в дохід держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, визначений п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплив 15 липня 2020 року, тому починаючи з 16 липня 2020 року відповідач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування заподіяної шкоди з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, передбачених статтею 625 ЦК України, а також пеню, відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону.

Також суд прийшов до висновку, що позивачем надано належні докази понесення витрат на правничу допомогу, які слід стягнути із відповідача на його користь.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У апеляційній скарзі вказує, що до повідомлення про ДТП, яке надійшло до відповідача 15 квітня 2020 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , не було додано довідку про склад сім`ї загиблого ОСОБА_3 , яка необхідна для проведення точного розрахунку сум страхового відшкодування особам, які мають таке право на його отримання.

Оскільки повідомлення про ДТП із копією диплому, банківських реквізитів, заявою про страхове відшкодування та довідкою про склад сім`ї ОСОБА_3 було подано 09 липня 2021 року, страховою компанією 21 липня 2021 року було здійснено страхове відшкодування в сумі 175266 грн, тому скаржник вважає, що ним не пропущено 90-денний строк сплати страхового відшкодування.

Також зазначає, що на підставі заяви про страхове відшкодування батька загиблого ОСОБА_5 від 29 липня 2021 року страховою компанією 03 серпня 2021 року було проведено виплату страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 24734 грн.

Скаржник вважає, що сплативши вказані суми ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідачем повністю вичерпано ліміт відповідальності (200000 грн) за шкоду, завдану життю та здоров`ю 3-х осіб і страховик не може більше провести будь-які заявлені в позовній заяві суми.

Стверджує, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн вже було стягнуто судом при постановленні ухвали від 13 грудня 2021 року про закриття провадження у справі № 695/968/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «СГ «ТАС», і вона сплачена відповідачем 07 лютого 2022 року разом із витратами по виконавчому провадженню.

Із посиланням на позицію Верховного Суду України, викладену у листі від 01 липня 2014 року щодо аналізу практики застосування статті 625 ЦК України у цивільному судочинстві, а також на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4, скаржник вважає, що нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності, а стягнення 3% річних та інфляційних втрат не передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того вважає необґрунтованим стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн, оскільки доданим до позовної заяви Договором про надання правової допомоги не передбачено порядок сплати гонорару адвоката, та позивачем не надано видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокатів і не встановлено якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на правничу допомогу (їх оплати).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 грудня 2019 року близько 13.40 год. водій автомобіля «ВАЗ 21061» номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись по автодорозі Золотоноша-Коробівка-Кедина Гора, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на праве узбіччя відносно свого напрямку руху, після чого з`їхав у правий кювет, де допустив наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень загинув пасажир цього автомобіля ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24 грудня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27 лютого 2002 року батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища серії НОМЕР_4 від 05 жовтня 2019 року, ОСОБА_6 змінив прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до полісу №АМ/7170131 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21061» номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_2 , станом на 14 грудня 2019 року була застрахована АТ «Страхова група «ТАС»».

31 березня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до АТ «Страхова група «ТАС»» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначені заяви АТ «Страхова група «ТАС»» отримало 15 квітня 2020 року.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2022 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стефківського В.І. від позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про стягнення страхового відшкодування. Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про стягнення страхового відшкодування провадженням закрито, оскільки відповідач 21 липня 2021 року здійснив виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 175266,00 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу професійну допомогу в сумі 9000 (дев`ять тисяч) 00 коп.

Згідно із платіжним дорученням №199134 від 21 липня 2021 року АТ «Страхова група «ТАС»» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 175266,00 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Цивільним кодексом України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідачем був порушений визначений п. 36.2 ст. 36 Закону 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся 15 квітня 2020 року, а страхове відшкодування виплачено 21 липня 2021 року.

У зв`язку зі сплатою страхового відшкодування позивачу лише 21 липня 2021 року, на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону страховик зобов`язаний сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діє протягом періоду, на який нараховується пеня, що за період із 16 липня 2020 року по 16 липня 2021 року становить 22530,08 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що до повідомлення про ДТП, яке надійшло до відповідача 15 квітня 2020 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , не було додано довідку про склад сім`ї загиблого ОСОБА_3 , яка необхідна для проведення точного розрахунку сум страхового відшкодування особам, які мають право на його отримання, та страховою компанією сплачено страхове відшкодування 21 липня 2021 року на підставі заяви ОСОБА_9 , поданої 09 липня 2021 року із довідкою про склад сім`ї, не спростовує правильності висновків суду щодо обов`язку страховика прийняти рішення щодо виплати чи відмови у виплаті страхового відшкодування із поданням заяви про страхове відшкодування, отриманою страховиком 15 квітня 2020 року.

Так, як правильно визначено судом, надання особою, яка має право на страхове відшкодування, під час подання заяви про страхове відшкодування довідки про склад сім`ї, не передбачено статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вказана обставина не є підставою для прийняття страховиком рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування із порушенням встановленого законом строку.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення із відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3 % річних, передбачених статтею 625 ЦК України, а також періоду нарахування та сум, які підлягають до стягнення.

При вирішенні даного питання судом враховано відповідні правові позиції Верховного Суду, а зазначені в апеляційній скарзі позиції Верховного Суду України, викладені у листі від 01 липня 2014 року щодо аналізу практики застосування статті 625 ЦК України у цивільному судочинстві, а також у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4, не правильно витлумачені скаржником.

Посилання скаржника на те, що сплативши страхове відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ним повністю вичерпано ліміт відповідальності (200000 грн) за шкоду, завдану життю та здоров`ю 3-х осіб і страховик не може більше провести будь-які заявлені в позовній заяві суми, є безпідставними, оскільки нараховані за порушення виконання зобов`язання пеня, 3 % річних та інфляційні втрати не залежать від розміру ліміту відповідальності страховика.

Твердження АТ «СГ «ТАС» про те, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн вже було стягнуто судом при постановленні ухвали від 13 грудня 2021 року про закриття провадження у справі № 695/968/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «СГ «ТАС», і вона сплачена відповідачем 07 лютого 2022 року разом із витратами по виконавчому провадженню, не є підставою для відмови у відшкодуванні позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу у справі, що переглядається.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано ордер ВС № 1161462 від 20 вересня 2022 року (а.с. 8), Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 6 від 16 березня 2020 року (а.с. 33-36), Додаток № 2 від 18 березня 2021 року до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 6 від 16 березня 2020 року (а.с. 32) та детальний розрахунок наданих послуг від 16 вересня 2022 року (а.с. 36).

Згідно із вказаними документами розмір правничої допомоги, наданої позивачу Адвокатським об`єднанням «Автопоміч» становить 9000 грн.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу із детальним описом наданих послуг та їх вартості.

Відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції подавалось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, однак, ним не надано жодних доказів для доведення неспівмірності таких витрат, що відповідно до статті 137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення із відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Твердження скаржника, що доданим до позовної заяви Договором про надання правової допомоги не передбачено порядок сплати гонорару адвоката, та позивачем не надано видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокатів і не встановлено якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на правничу допомогу (їх оплати), не є підставою для відмови у стягненні судових витрат.

Так, відповідно до п. 4.1. Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 6 від 16 березня 2020 року вартість послуг Адвокатського об`єднання та порядок їх сплати передбачено в додатку до цього договору.

Згідно із Додатком № 2 від 18 березня 2021 року до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 6 від 16 березня 2020 року плата за надані адвокатським об`єднанням послуги на виконання Договору про надання правової допомоги становить 1500 грн за 1 годину роботи.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, а також Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене законне та обґрунтоване рішення, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» слід залишити без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року - залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови на умовах та в порядку, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді