"02" травня 2023 р. Справа № 363/148/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Дудник А.В.,

представника відповідача4 Марціс Б.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді з розгляду у загальному позовному провадженні цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (відповідач1), ОСОБА_3 (відповідач2), Вишгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідач3), Міністерства оборони України (відповідач4) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, клопотання представника позивача адвоката Приходько Ірини Андріївни про закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

9 січня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» та за підписом представника позивача адвоката Приходько І.А., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу в період часу з 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування позову зазначено, що у зв`язку з початком 24 лютого 2022 року повномасштабної військової агресії Російської Федерації, ОСОБА_4 одразу, 26 лютого 2022 року, вступив до лав територіальної оборони Пірнівської громади, що підтверджується відповідним посвідченням, із подальшою мобілізацією до лав ЗСУ, й був відправлений для захисту Батьківщини у Донецьку область. Там же, у Донецькій обл. в м. Мар`їнка 04 серпня 2022 року він загинув внаслідок артилерійського обстрілу з боку країни-агресора рф, що підтверджується сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_5 № 34 від 01 вересня 2022 року. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, позивачу необхідно для одержання від держави належної членам сім`ї загиблого компенсації у зв`язку із загибеллю військовослужбовця під час захисту Батьківщини, а саме одноразової грошової допомоги в розмірі 15 млн. грн, встановленої частиною третьою статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_5 залишено без руху та надано позивачу та/або її представнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

20 січня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків, до якої долучено докази направлення позовної заяви з додатками всім учасникам справи.

Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 7 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання о 12:00 16 березня 2023 року, про що учасників провадження повідомлено у встановленому законом порядку.

28 лютого 2023 року, засобами поштового зв`язку та за підписом представника Міністерства оборони України О.Матієнка, до суду надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовче судове засідання, призначене на 16 березня 2023 року, з`явились позивач та її представник, а також представник відповідача4. Інші учасники провадження у судове засідання не з`явилися, при цьому у матеріалах справи відсутні докази належного їх повідомлення про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим у підготовчому засіданні оголошено перерву до 14:00 2 травня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження.

У призначене судове засідання з`явився представник відповідача4. Інші учасники провадження не з`явилися, при цьому до суду від представника позивача Приходько І.А. надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з підсудністю спору судам адміністративної юрисдикції відповідно до Постанови Верховного суду у справі №290/289/22-ц від 22 березня 2023 року.

У судовому засіданні представник відповідача4 не заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача.

Заслухавши думку представника відповідача4, вивчивши клопотання представника позивача та дослідивши у цій частині матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та закриття провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, визначаючи правову природу відносин, що виникли між учасниками в аналогічній справі Верховний Суд в своїй постанові від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц дійшов таких висновків.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України - це спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та Порядку № 975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у позивача певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно, у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй постанові, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, а також наявність клопотання представника позивача з тих самих підстав про закриття провадження у справі, провадження у справі слід закрити, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, в тому числі, про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та закриття провадження у справі, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись статтями 200, 255, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання представника позивача адвоката Приходько Ірини Андріївни задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вишгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу закрити.

Роз`яснити позивачу право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено 3 травня 2023 року.

Суддя О.П. Лукач