КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8222/22
Провадження № 2/552/625/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Мовчан В.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.05.2017 року з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі 1 426 грн. щомісячно. Рішення звернуто до примусового виконання. Відповідач епізодично сплачував аліменти, за період з 14.03.2017 року по 01.09.2022 року утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 85 116 грн. На підставі норм ст. 196 СК України просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 14.03.2017 року по 01.09.2022 року у розмірі 85 116 грн .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Просив врахувати обставини викладені у відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, підтримав наданий суду відзив та пояснив, що протягом тривалого часу у провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 про визнання батьківства відносно ОСОБА_4 . Ним сплачувались аліменти проте в призначенні платежу він не завжди зазначив , що це кошти в рахунок сплати аліментних зобов`язань. Позивач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. На момент подачі позовної заяви заборгованості по аліментам не було. Просив врахувати, що з 2015 року доглядає за своєю матір`ю, яка потребує постійного догляду та утримання, він сам має незадовільний стан здоров`я. Протягом останніх 6 місяців відсутній дохід від підприємницької діяльності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частини сьома-восьма статті 7 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на коросто ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1 426 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 14 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Київського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) від 23 травня 2022 року відкрито виконавче провадження ВП № 69074619 за виконавчим листом № 553/656/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1 426 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 14 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки-розрахунку від 24.09.2022 року № 58218 виданої Київським ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) заборгованість відповідача по виконавчому листу № 553/656/17 за період з 01.03.2017 року по 01.09.2022 року складає 85 116 грн.

Відповідно до додаткових пояснень, що направлені позивачем на адресу суду, відповідачем ОСОБА_2 здійснено ряд платежів в рахунок виплати аліментів: 28 вересня 2022 року - 1 990 грн., 01 жовтня 2022 року - 85 066 грн., 07 жовтня, 24 листопада , 15 грудня 2022 року - по 1 492 грн. 50 коп.

В постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Встановлене частиною першою статті 196 СК України правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Зазначені висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), у зв`язку із чим відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, Верховний Суд у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) зазначив, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. В СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням, тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України.

Вирішуючи питання, щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , суд виходить з наступного.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Суд акцентує увагу, що відповідачем не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, що могло б бути підставою для звільнення його від відповідальності за прострочення зобов`язання.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Нарахування пені за порушення зобов`язання по сплаті аліментів не залежить від пред`явлення відповідного виконавчого листа до примусового виконання до відділу ДВС, адже обов`язок по їх сплаті встановлений рішенням суду, яке обов`язкове до виконання платником аліментів.

Згідно ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом враховується, стан здоров`я відповідача, про що ним надані відповідні докази, стан здоров`я його матері ОСОБА_9 , про що надано ряд медичних довідок, виписок з історії хвороби , а також ту обставин, що на час звернення позивача до суду, відповідачем була погашена заборгованість по аліментам та вважає, що є всі підстави для зменшення розміру пені.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 18 500 грн.

Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.10,12,81, 259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 18 500 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення виготовлений 06 лютого 2023 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна