ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3768/22

Провадження № 22-ц/4820/619/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представника заявника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/3768/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 січня 2023 року в складі судді Завадської О.П. у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту визнання членом сім`ї батька загиблого під час виконання обов`язків військової служби, заінтересована особа - Управління соціального захисту виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудня 2022 року, ОСОБА_1 від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Карєпова Г.А., звернулась до суду із заявою про визнання її членом сім`ї батька ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язків військової служби в районі проведення операції об`єднаних сил, пов`язаних із захистом України. Представник заявниці вказувала, що після поховання батька, через деякий час ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради з метою подачі документів та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого, однак отримала відмову через відсутність факту реєстрації із батьком за однією адресою, а також у зв`язку із її повноліттям та наявністю власної сім`ї. Заявниця та її представник вважали таку відмову необґрунтованою, оскільки у них були міцні родинні та соціальні зв`язки, вони з батьком постійно спілкувались та піклувались один про одного.

Тому ОСОБА_1 , просила встановити факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3 на час загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , була членом сім`ї свого батька, загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язку військової служби.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 січня 2023 року подану заяву залишено без розгляду.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Карєпова Г.А. на погодилися з такою ухвалою суду першої інстанції подали апеляційну скаргу, в якій вважаю її незаконною та необґрунтованою, адже на думку апелянта судом не враховано, що в даній справі відсутній будь який спір про право. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала факт близьких родинних відносин між заявницю та її батьком і що вони були однією сім`єю. Заявниця вважає, що з набуттям повноліття не перестала бути членом сім`ї свого батька, а її вік не є визначальним для встановлення статусу «члена сім`ї», адже вона є єдиною дочкою, родичкою та членом сім`ї свого батька, загиблого ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . є дочкою ОСОБА_2 .

18.03.2021 року ОСОБА_2 , військовослужбовець Збройних Сил України, загинув в районі проведення операції об`єднаних сил, пов`язаних з захистом Батьківщини, недоторканості та територіальної цілісності України.

Управлінням праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради в заяві ОСОБА_1 про отримання «Посвідчення члена сім`ї загиблого» в усному порядку було відмовлено з тих підстав, що вона є повнолітньою дочкою загиблого та відповідно втратила статус члена сім`ї загиблого.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За загальним правилом, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

За змістом ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник просила суд встановити факт, що вона є членом сім`ї загиблого батька ОСОБА_2 з метою отримання відповідного посвідчення члена сім`ї загиблого та фактично набуття статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Згідно ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України поряд з іншими належать сім`ї військовослужбовців Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.

До членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки;один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Нормами ст. 15 даного Закону сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (стаття 10-1) надаються такі пільги: 1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;2) безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів); 3) безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України; 4) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 5) 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання та інші, всього 23 пункти, крім того цією ж нормою передбачено виплату за рахунок коштів державного бюджету одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740 затверджено Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України

За п. 2 Порядку статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України згідно з цим Порядком надається сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Пунктом 4 Порядку передбачено підстави набуття статусу члена сім`ї загиблого та подання відповідного пакету документів.

За п.п. 5, 6 Порядку для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, членам сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, необхідно подати структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) заяву і документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку.

Рішення про встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, приймається органами соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання у місячний строк з дати подання документів.

Рішення органу соціального захисту населення може бути оскаржене в судовому порядку.

Отже як вбачається з матеріалів справи та вищезазначених нормативних актів статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України автоматично надає такій особі пільги, передбачені ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», порядок надання такого статусу визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740 зі змінами, за яким повноваження щодо надання особі такого статуту покладено на органи соціального захисту населення.

Таким чином встановлення даного факту заявнику потрібно для отримання гарантій і пільг, передбачених ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вирішення питання про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинним законодавством покладено на державні органи соціального захисту населення.

В своїй заяві заявник вказала, що Управлінням праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради в задоволенні такої заяви було відмовлено і згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740 таке рішення може бути оскаржено в судовому порядку.

З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що в даному випадку має місце спір про право заявниці, передбачене п ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в зв`язку з чим у заявника виник спір з органом соціального захисту населення з приводу надання їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, який заперечує наявність в неї такого статусу, і саме на підставі рішення Управлінням праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради в разі надання відповідного статусу заявник автоматично набуває право на вищевказані пільги та переваги.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що факт, про який просить заявник, не може бути встановлений в межах окремого провадження, так як між заявником та органом соціального захисту населення виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, а тому ухвала суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, зводяться до непогодження з ухвалою суду першої інстанції, з посиланням на обставини зазначені в заяві, які були предметом розгляду судом першої інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 березня 2023 року .

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова