Справа № 199/8769/22
РІШЕННЯ

іменем України

02.03.2023

м. Дніпро

справа №199/8769/22

провадження № 2/199/674/23

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Васильєва В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання неповнолітніх дітей, -

за неявки учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 29 вересня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки у позивача з відповідачем різні погляди на життя та несумісні характери, що фактично привело до втрати почуття поваги та любові. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просив суд шлюб розірвати та залишити проживати спільних дітей з позивачем, оскільки спір між сторонами щодо місця проживання дітей відсутній.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав.

У судове засідання відповідач не з`явилася, надавши заяву з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вищевказані спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1114.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Крім того, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати малолітні та/або неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, а тому враховуючи позицію Касаційного цивільного суду Верховного Суду, висловлену в постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, а також зважаючи на відсутність між сторонами спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти сторін, що підтверджено матеріалами позову, заявами сторін та договором про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шабашовим О.В. 09.12.2022 за реєстровим №2846, суд вважає за необхідне одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішити питання про залишення проживання дітей.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 вересня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1114 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище - « ОСОБА_5 ».

Після розірвання шлюбу спільних малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 23 жовтня 2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1692 від 21 жовтня 2009 року, та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 30 листопада 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1746 від 30 листопада 2011 року, залишити проживати з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утриманні та вихованні.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 9286-8441-5616-5831 від 08 листопада 2022 року, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 02 березня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець