КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/1458/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6069/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року та ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року у складі судді Шролик І.С.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кожного по 30 000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року заяву представника ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Зазначено, що судові повістки на судові засідання, які планувалися 22.03.2022, 13.06.2022 та 28.07.2022 позивачу не надсилалися. Подане клопотання від 06.10.2022 про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції взагалі не розглянуто, при цьому в ухвалі зазначено, що позивач звертався лише один раз і більше таких заяв не подавав. Розгляд цього клопотання винесено на судове засідання, а не розглянуто раніше, що не давало змоги взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а заяви відповідачів були розглянуті поза межами судових засідань і в найкоротші строки.

Також, судом задоволено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду представника відповідача, повноваження якого не підтверджені у визначеному ЦПК порядку.

Відповідачу надано право подати відзив на позовну заяву протягом майже 2-х місяців (хоча ухвалою про відкриття визначено 15 днів), після минування півроку з дати відкриття провадження без зазначення поважних причин на поновлення строків.

Крім того, судом зазначено, що позивач не прибував в судові засідання 22.03.2022 та 13.10.2022, хоча в ці дні судові засідання не відбулися, про що не було повідомлено.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та зайняття ним відповідальної посади в системі МВС України, яка зобов`язувала постійного перебування на службі в посиленому варіанті з табельною вогнепальною та автоматичною зброєю, він не зміг з`являтися у судові засідання, у зв`язку з чим клопотав про призначення справи розглядом у режимі відеоконференції.

Між тим, подане ним по справі клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції в установленому законом порядку не розглянуто, чим порушено процесуальні права.

Також ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу й на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року, яку скаржник просить скасувати посилаючись на порушення судом норм процесуального права та ухваленням нового судового рішення про відмову відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

За змістом вказано, що відзив подано ОСОБА_4 , без належних повноважень на представлення відповідача ОСОБА_2 з порушенням строків та без подачі клопотання щодо поновлення пропущених строків його подачі.

Крім того, не подано з першою заявою - відзивом, орієнтовного розрахунку, договору та додатку до нього із зазначенням повноважень (видів правової допомоги) та розрахунку щодо їх вартості.

Вказано, що участь у судовому засіданні 12 січня 2023 року, складанні детального опису та заяви про судові витрати здійснено не ОСОБА_4 , як зазначено в ньому, а адвокатом Корзуном Д.Л., повноваження якого нічим не підтверджені і не відомо, чи є він членом юридичної компанії, а підписання договору ОСОБА_4 від імені юридичної компанії без долучення довіреності цієї компанії або статуту, не дає можливості підтвердити його право на підписання та представлення інтересів відповідача від імені юридичної компанії.

Не відповідає інформації, зазначеній в процесуальних документах й детальний опис в якому зазначено про складання заяви про додаткове судове рішення ОСОБА_4 , при цьому заяву про судові витрати складено адвокатом Корзуном Д.Л., повноваження якого нічим не підтверджено. До видів виконаних робіт включено участь у судовому засіданні 13.10.2022, хоча в цей день його не було, справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

У відзивах на апеляційні скарги адвокат Корзун Д.Л. в інтересах ОСОБА_2 просив ухвали суду від 12.01.2023 та 20.03.2023, як такі що прийняті судом з додержанням норм матеріального та процесуального права є законними й обґрунтованими залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача ОСОБА_3 ..

Колегія суддів вислухавши ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційні скарги, адвоката Корзуна Д.Л. в інтересах ОСОБА_2 , який просив залишити апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає ухвали районного суду такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату розгляду справи 12 грудня 2022 та 12 січня 2023 року повторно у судове засідання не з`явилися, доказів поважності причин неявки до суду та заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.

Між тим, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, враховуючи наступне.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, 27 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд із зазначеним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 22.03.2022 о 12 год. (а.с. 113 т.1).

З урахуванням довідки суду у зв`язку із введенням 24.02.2022 воєнного стану на території України, а також веденням бойових дій на території Київської області, розгляд цивільної справи не здійснювався (а.с. 117 т.1).

Наступне судове засідання було призначено на 13.06.2022 о 10 год. (а.с. 118 т.1).

30.05.2022 позивачем через підсистему «Електронний суд» було подано клопотання про зупинення розгляду справи до закінчення (скасування) воєнного стану з посиланням на те, що він, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, обіймає відповідальну посаду й перебуває на службі в посиленому варіанті зі зброєю (а.с.120-131 т.1).

У судове засідання 13.06.2022 учасники справи не з`явилися й протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі та розгляд справи відкладено на 09 год. 28.07.2022 (а.с. 152 т.1).

14.07.2022 позивачем повторно подано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому він просив розглянути подане ним 30.05.2022 клопотання (а.с.167-169 т.1).

21.07.2022 задоволено заяву ОСОБА_5 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.159 т.1).

28.07.2022 під час судового засідання в режимі відеоконференції за участі ОСОБА_5 , було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження та оголошено перерву до 20.09.2022 на 09 год., з визнанням явки позивача обов`язковою (а.с.172 т.1).

05.08.2022 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано відповідь на відзив ОСОБА_2 в якій позивач просив справу розглядати за наявними матеріалах справи доказами та задовольнити позовні вимоги (а.с.185-225 т.1).

Судове засідання 20.09.2022 проведено без участі позивача та в той же день ухвалою суду закрито підготовче засідання й призначено справу до судового розгляду на 13.10.2022 о 12 год. (а.с.237-238 т.1).

У подальшому, районним судом ухвалою від 28.09.2022 року задоволено заяву ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с. 243 т.1).

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Установлено, що скориставшись передбаченим правом 06.10.2022 через підсистему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про його участь у судовому засіданні 13.10.2022 о 12 год. поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції з посиланням на те, що він не має можливості з`явитися у судове засідання, остільки обіймає відповідальну посаду в органах поліції та залучений до заходів посиленого варіанту несення служби зі зброєю (а.с. 244-249 т.1).

З довідки суду убачається, що судове засідання призначене на 13.10.2022 знято з розгляду й наступне судове засідання по справі призначено на 17.11.2022 о 12 год. (а.с. 5 т.2).

Відповідно до справи, 08.12.2022 позивач до суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначене на 12.12.2022 до закінчення розгляду поданої ним до Державної судової адміністрації України скарги з підстав порушення судом передбачених процесуальним законом його прав щодо розгляду справи в режимі відеоконференції та не прийняття відповідних рішень згідно поданих ним у зв`язку з цим заяв та клопотань (а.с. 22-26 т.2).

Відповідно до справи, у наступне судове засідання 12.12.2022 учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 09 год. 12.01.2023 й цього ж дня позов ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.29-30 т.1).

Районний суд визнав доведеним, що позивач належним чином повідомлений про дату розгляду справи, проте без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання.

Однак, в порушення положень ст.212 ЦПК суд першої інстанції подане позивачем клопотання у встановленому процесуальним законом порядку не розглянув, відповідне процесуальне рішення не прийняв.

Висновки суду першої інстанції про не звернення ОСОБА_1 з заявою про розгляд справи у його відсутність суперечить матеріалам справи, остільки такого змісту заяву до справи ним долучено (а.с. 198 т. 2).

Крім того, відповідно до даних протоколу судового засідання, участь ОСОБА_1 у судовому засідання визнано обов`язковою, між тим у справі відсутні докази належного інформування про прийняте судом рішення позивача.

Убачається, що після не вирішення судом клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 звернувся до Державної судовою адміністрацією України зі скаргою в якій просив провести перевірку за фактом не розгляду його клопотання про участь в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим перед судом клопотав про перенесення розгляду справи.

Між тим, подане позивачем по справі клопотання від 08.12.2022 про відкладення (перенесення) розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження до закінчення розгляду скарги ДСАУ так не було вирішено районним судом у спосіб, передбачений процесуальним законом.

За таких обставин, колегія суддів визнає передчасними висновки районного суду про повторну неявку позивача в судові засідання 12 грудня 2022 року та 12 січня 2023 року без поважних причин.

Безпідставними є також висновки суду про бездіяльність позивача щодо відсутності зацікавленості в розгляді справи та свідомого небажання сприяти розгляду порушеного перед судом спору.

Як уже встановлено, що позивач безліч разів звертався до суду з різними клопотаннями, подекуди повторно, між тим про результати розгляду належним чином не був повідомлений.

Разом з тим, суд не надав можливості позивачу приймати участь в судовому засідання в режимі відеокнференції та не звернув уваги на те, що позивач неодноразово посилався на неможливість прибути до суду з огляду на виконання службових обов`язків, що передбачає носіння зброї.

Висновки суду щодо перебування справи майже один рік також є безпідставними з огляду на те, що до 13.06.2022 із за введення воєнного стану розгляд справи не проводився.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Отже, висновок суду першої інстанції про залишення поданої по справі позовної заяви без розгляду не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Окрім цього, перевіряючи законність постановленої судом ухвали від 20 січня 2023 року про розподіл судових витрат, колегія суддів враховує наступне.

Частинами 1-3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Установлено, що ухвала суду першої інстанції від 12 січня 2023 року про залишення позову без розгляду скасована й справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин як така, що носить похідний характер, підлягає скасуванню й ухвала районного суду від 20 січня 2023 року з передачею заяви адвоката Корзуна Д.Л. в інтересах ОСОБА_2 про розподіл судових витрат на розгляд до того ж суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 рокузадовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 рокузадовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року скасувати, а заяву адвоката Корзуна Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 про розподіл судових витрат передати на розгляд до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 травня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: