Справа № 502/416/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.,

розглянувши в цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:

Орган опіки та піклування Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеської області

про

розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування поданого первісного позову та уточненого позову від 21.03.2023 року зазначено, що 04 листопада 2002 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, сторони зареєстрували шлюб. Як вказує позивач, спільне життя з відповідачем не складається, у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя. З кінця вересня 2022 року сторони фактично як подружжя не проживають та спільного господарства не ведуть, проживають в різних місцях. Збереження сім`ї протирічить інтересам позивача. Відновити колишні стосунки не представляється можливим у зв`язку з вищевикладеним. Розірвати шлюб в органах РАЦС не представляється можливим, у зв`язку з тим, що у сторін є спільня малолітня дитина, а саме донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивач зазначає, що донька проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. На теперішній час спору щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін немає.

З кінця вересня 2022 року відповідач мешкає в АДРЕСА_1 з кінця вересня 2022 року ОСОБА_3 проживає разом з позивачем в належній йому квартирі, перебуває на повному утриманні позивача, її вихованням позивач займається самостійно, оскільки відповідач взагалі не опікується дитиною, жодної участі у вихованні доньки не приймає, матеріально дитину не забезпечує, вже більше пів року взагалі не цікавиться і не навідує, батьківські обов`язки не виконує.

На теперішній час позивач займається підприємницькою діяльністю, отримує стабільний достатній заробіток, тому має можливість повністю забезпечувати доньку. Інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні не має.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 листопада 2002 року в Вилківській міській раді Кілійського району Одеської області;

-визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник органу опіки та піклування Кілійської міської ради - Самосуєва Н.В., надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

На підставі письмових заяв сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований 04.11.2002 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 59 від 04.11.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , /а. с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 214 від 01.11.2011 року, /а. с. 8/.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 85446800 від 20.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , /а. с. 18/.

Відповідно до акту про встановлення факту від 20.03.2023 року, складеного депутатом Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але з 2017 року мешкає в належній йому, на праві приватної власності, квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та старшим сином ОСОБА_5 . Мати дитини ОСОБА_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає окремо в АДРЕСА_1 і більше ніж півроку дитиною не опікується, будь якої участі у вихованні дитини не приймає, /а. с. 19/.

Згідно характеристики складеної депутатом Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області відносно ОСОБА_1 від 20.03.2023 року встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_1 характеризується тільки з позитивної сторони. Уособлює в собі людину, яка в будь-який момент готова прийти на допомогу. Ввічливий, охайний, вимогливий до себе та оточуючих. За характером спокійний та врівноважений. Спиртними напоями не зловживає. До адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_1 більше півроку самостійно виховує доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає окремо в АДРЕСА_1 і більше ніж півроку (з вересня 2022 року) дитиною не опікується, будь якої участі у вихованні дитини не приймає, /а. с. 20/.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учениці 6-Б класу Кілійського закладу загальної середньої освіти № 2 Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_3 є ученицею 6-Б класу. За час навчання у школі зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна та з певними здібностями учень. На протязі всіх років навчання, навчальний матеріал засвоює на достатньому та високому рівні. Навчається у повну міру своїх можливостей. Має гарну пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Виявляє логічне творче мислення. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного та математичного циклу. Домашні завдання виконує систематично. Має добрий загальний розвиток. На уроках уважна та працездатна. Відрізняється наполегливістю та відповідальністю. У спілкуванні з однолітками спокійна, стримана та доброзичлива. Серед однокласників користується повагою . Поважно ставиться до старших , в тому числі до вчителів. Завжди прислухається до порад, зауважень та вимог вчителя. Дотримується правил поведінки і спілкування. Добре володіє собою в ситуаціях, що потребують зосередженості. Батьки приділяють належну увагу вихованню та навчанню доньки, але останні півроку навчанням та вихованням доньки займається тільки батько ОСОБА_1 , /а. с. 34/.

Згідно висновку органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 181 від 20.04.2023 року встановлено, що під час бесіди з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було з`ясовано, що з матір`ю спілкується іноді, але проживає з батьком, тому згодна з визначенням місця проживання разом з ним, у зв`язку з чим, виконавчий комітет Кілійської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а. с. 45/.

При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Визначальним у вирішенні даної позовної вимоги є принцип Міжнародної декларації прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю».

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Так, принцип статті 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно дослідивши всі фактичні обставини, з`ясував, що позивач спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про її розвиток, самостійно виховує дитину протягом тривалого часу, приходить до висновку, що вимога, щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім`ї, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 11-13, 81, 141, ст. 258, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 141, 153, 155, 157, 159, 161Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 04.11.2002 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 59.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников