ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1523/23 Справа № 450/3473/21 Суддя у 1-й інстанції - Михальченко А.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

заявник - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , TARTAGAL s.r.o.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 від імені та в інтересах якого діє адвокат Цебак Іван Семенович на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 26 січня 2022 року, винесену суддею Михальченко А.О. в м.Краматорськ Донецької області, повний текст судового рішення складено 26 січня 2022 року,

УСТАНОВИВ

24.01.2022 в провадження судді Краматорського міського суду Донецької області Михальченко А.О. надійшла за підсудністю з Пустомитівського районного суду Львівської області цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , TARTAGAL s.r.o. про стягнення боргу за договором позики.

При цьому судом встановлено, що у Пустомитівському районному суді Львівської області не була розглянута заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана 19.08.2021, і викладена у позовній заяві.

Так, свою вимогу про забезпечення позову позивач мотивував тим, що з метою недопущення відчуження відповідачами належного їм на праві власності майна, що зробить неможливим або ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову, на усе майно відповідачів необхідно накласти арешт.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26 січня 2022 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена частково.

Забезпечено позов у справі №450/3473/21 шляхом: накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах та належать ОСОБА_2 в розмірі суми стягнення 6 550 940,00 грн. (шість мільйонів п`ятсот п`ятдесят тисяч дев`ятсот сорок грн. 00 коп.); накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах та належать TARTAGAL s.r.o. (ідентифікаційний номер АДРЕСА_1 ) в розмірі суми стягнення 6 550 940,00 грн. (шість мільйонів п`ятсот п`ятдесят тисяч дев`ятсот сорок грн. 00 коп.)

У решті вимог заяви відмовлено.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років, починаючи з 27.01.2022 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Цебак І.С., посилаючись на незаконність ухвали суду, просить її скасувати, залишивши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову без задоволення.

При цьому, скаржник зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції в порушення норм ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, не вказує, якими саме доказами позивач обґрунтовує потребу забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідачів; які саме обставини свідчать, що відповідач вчиняє дії на уникнення виконання рішення у майбутньому, навпаки позивач самостійно надав докази суду, що відповідач ОСОБА_2 володіє декількома об`єктами нерухомості; також з відкритих джерел відомо, що ОСОБА_2 є співвласником (бенефіціаром) діючих підприємств, тому має фінансову можливість погашати свої борги (за наявності), а саме: ТОВ «А Трейдінг», ТОВ «Арт де бюті», ТОВ «Медіа міст», ТОВ «Терма плюс», ТОВ «ПКБ Груп», а корпоративні права відповідача є тим активом, за рахунок якого в майбутньому можливо виконати реально рішення суду, якщо воно буде на користь позивача.

Звертає увагу на те, що процесуальним законом не передбачено прив`язки до розміру позовних вимог (ціни позову) як обставини, що може свідчити на користь того, що відповідач буде ухилятись від виконання рішення суду або ж як таку, що суд має враховувати ціну позову як обов`язкову для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Вказує, що загальна сума арештованих коштів становить 13 101 888,00 грн., що вдвічі більше заявлених позовних вимог, які становлять лише 6 550 940,00 грн.

При цьому суд першої інстанції не вирішив питання зустрічного забезпечення позову. Вказує, що цілком обґрунтовано вважати, що розгляд справи №450/3473/21 буде тривати понад 12 місяців з моменту накладення арешту на кошти відповідачів в межах забезпечення позову, що завдасть збитків відповідачам у цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перед початком судового засідання 17 січня 2023 року на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду від адвоката Цебака І.С. надійшла заява, в якій останній повідомив суд апеляційної інстанції про те, що 11 липня 2022 року ОСОБА_2 у письмовій формі відмовився від отримання від нього правової допомоги за договором №18/21 від 21.09.2021, інших договорів між ними не було, тому на час апеляційного перегляду ОСОБА_3 не є уповноваженим представником скаржника ОСОБА_2 .

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, а саме накладаючи арешт на грошові кошти відповідачів в межах ціни позову, виходив з обґрунтованості цих вимог, оскільки такий вид забезпечення позову по-перше, спроможний забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову; по-друге, є адекватним, так як цілком відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається; по-третє, вказаний захід забезпечення позову, в разі його вжиття судом, не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; по-четверте, невжиття судом зазначеного заходу забезпечення позову може призвести (у разі задоволення позову) до утруднення виконання або невиконання рішення суду, що є недопустимим, зважаючи на позицію ЄСПЛ у справі «Продан проти Молдови».

Відмовляючи у частині накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що встановлене судом нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому немає підстав вважати, що він має реальну можливість відчужити це майно, окрім того накладення арешту має стосуватися майна, що належить до предмета спору, тоді як предметом позовної вимоги є стягнення грошових коштів на загальну суму 6 550 940 грн. 00 коп.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи сторони відповідача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п.1, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є вимога позивача до відповідачів про стягнення боргу на загальну суму 6 550 940 грн. 00 коп.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №296327245 від 26.01.2022 судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить:

-машино-місце №2/98 в будівлі підземної автомобільної стоянки літ. А-2, загальною площею 14,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу від 14.03.2014);

-однокімнатна квартира АДРЕСА_3 (договір купівлі-продажу від 25.01.2014);

-однокімнатна квартира АДРЕСА_4 (договір купівлі-продажу від 19.12.2013);

-однокімнатна квартира АДРЕСА_5 (договір купівлі-продажу від 29.11.2013).

Відомостей щодо іншого належного на праві власності ОСОБА_2 майна суду не надано, як не надано і відомостей щодо майна відповідача - TARTAGAL s.r.o.

Встановлене судом нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Суд першої інстанції при вирішенні питання оцінив доводи заяви про забезпечення позову та правильно встановив, що невжиття таких заходів забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідачів до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити у разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких Збріщак Р.Б. звернувся до суду та вплинути на виконання цього рішення.

Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем позовом вимогами.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків та має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів. Згідно з частиною першою статті 154 ЦПК України метою цього інституту є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

За приписами частини шостої статті 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Таким чином, клопотання про зустрічне забезпечення може бути подане та вирішене судом після застосування судом заходів забезпечення позову та за клопотанням іншої сторони.

Відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та не вирішення судом питання зустрічного забезпечення у спірному випадку не є підставою для скасування ухвали суду про забезпечення позову, оскільки не позбавляє права обтяженої сторони звернутися з клопотанням про таке зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 21 грудня 2020 року у справі № 487/5726/19 (провадження у справі № 61-4793св20) та від 30 червня 2021 року у справі № 752/2342/19 (провадження № 61-11920св19).

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_2 нерухоме майно та вважає висновки суду першої інстанції достатньо обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи письмовими доказами, тоді як приведені в апеляційній скарзі доводи сторони відповідача зводяться до переоцінки доказів і його незгоди з висновками суду по їх оцінці.

На підставі викладеного, та з урахуванням положень ст.375 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Цебака І.С. слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права .

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 від імені та в інтересах якого діє адвокат Цебак Іван Семенович залишити без задоволення.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 26 січня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: