Справа № 559/213/23
Провадження № 2/559/182/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі судового засідання Федорук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенської міської ради Рівненської області про скасування рішення міської ради та державного акту на землю,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Дубенської міської ради від 24.02.2012 № 1176 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 їй було надано земельну ділянку площею 0,0040 у АДРЕСА_1 у власність для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови. На підставі цього рішення видано державний акт від 20.09.2012 серії ЯМ № 391999 на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:1240).

Відповідно до повідомлення від 21.11.2017 № /1 про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою/оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях, яке видано державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1240 (зареєстрована за ОСОБА_1 ) знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2079 (зареєстрована за ОСОБА_2 ). Зазначену земельну ділянку площею 0,0032 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 було передано ОСОБА_2 на підставі рішення Дубенської міської ради від 23.09.2011 року № 712, тобто до моменту прийняття рішення від 24.02.2012 № 1176, яким їй передали землю в цих самих межах.

Міська рада не мала права приймати рішення від 24.02.2012 № 1176 про передачу їй земельної ділянки для індивідуального будівництва гаража по АДРЕСА_1 , оскільки частина цієї земельної ділянки площею 0,0032 га вибула з комунальної власності на підставі рішення від 23.09.2011 року № 712 про передачу цієї землі ОСОБА_2 . Своїми діями відповідач по справі позбавив її права на отримання та вільне розпорядження земельної ділянки для гаражного будівництва. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Отже, без скасування рішення міської ради від 24.02.2012 № 1176 та державного акту на землю, що виданий на його підставі, їй не можуть надати нову земельну ділянку такого самого цільового призначення в межах норми безоплатної передачі, про що зокрема свідчить лист міської ради від 17.08.2018 № 07/01-3040.

Для реалізації свого права на безоплатне отримання вільної земельної ділянки для індивідуального будівництва гаража необхідно скасувати рішення Дубенської міської ради від 24.02.2012 № 1176, яке прийняте з порушенням норм ст. 118 та ст. 122 Земельного кодексу України, та виданий на його підставі державний акт на право власності па земельну ділянку від 20.09.2012 серії ЯМ №391999.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 25.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у справі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Дубенської міської ради від 23.09.2011 року № 712, ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,0032 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Як свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №028335, земельна ділянка площею 0, 0032 га з кадастровим номером :02:001:2079 зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с. 8).

Рішенням Дубенської міської ради від 24.02.2012 № 1176 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 , позивачці надано земельну ділянку площею 0,0040 у АДРЕСА_1 у власність для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови. На підставі цього рішення видано державний акт від 20.09.2012 серії ЯМ № 391999 на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:1240) (а.с. 9, 10).

Відповідно до повідомлення від 21.11.2017 № /1 про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою/оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях, яке видано державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1240 (зареєстрована за ОСОБА_1 ) знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2079 (зареєстрована за ОСОБА_2 ). Зазначену земельну ділянку площею 0,0032 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 було передано ОСОБА_2 на підставі рішення Дубенської міської ради від 23.09.2011 року № 712, тобто до моменту прийняття рішення від 24.02.2012 № 1176, яким їй передали землю в цих самих межах (а.с.11).

Згідно повідомлення Дубенської міської ради від 17.08.2018 № 07/01-3040 ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 391999 площею 0,0040, яка розташована в АДРЕСА_1 для будівництва індивідуальних гаражів, тобто використала своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням. А тому, надати нову земельну ділянку такого самого цільового призначення в межах норми безоплатної передачі, не має можливості (а.с. 13).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Порядок падання земель, у тому числі для будівництва індивідуальних гаражів, з комунальної власності регламентовано ст. 118 зазначеного кодексу, згідно якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частина 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні передбачає, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Аналогічної позиції дотримується Конституційний Суд України, який у своєму рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 зазначає, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України), за виключенням ненормативних правових актів (актів індивідуальної дії).

Як зазначається в Постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 362/884/16-ц державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2824цс15 та у постанові від 01.07.2015 року у справі № 6-319цс15.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Зважаючи на вищевказані норми законодавства, суд вважає, що рішення Дубенської міської ради від 24.02.2012 № 1176 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 прийняте з порушенням норм ст. 118 та ст. 122 Земельного кодексу України, а отже підлягає скасуванню, як і державний акт на право власності на земельну ділянку від 20.09.2012 серії ЯМ № 391999, виданий на підставі вказаного рішення. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем не заявлялось.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дубенської міської ради Рівненської області про скасування рішення міської ради та державного акту на землю задовольнити.

Скасувати рішення Дубенської міської ради від 24.02.2012 № 1176 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1

Скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 391999 від 20.09.2012.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дубенська міська рада, , місцезнаходження: вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненської області.

Суддя: