Справа № 682/1553/21
Провадження № 2/682/7/2023
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Захарчук С.П.,
за участі представника позивача адвоката Горщара Б.А.,
представника відповідача адвоката Жилюка О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -
ОСОБА_1 звернувася з позовом до суду до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. В обгрунтування позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідній брат ОСОБА_3 . Після смерті брата позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті брата, проте, у нотаріуса йому стало відомо, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя склав заповіт на користь відповідача ОСОБА_2 . Позивач з такими обставинами погодитись не може виходячи з наступного.
Так, померлий брат позивача ОСОБА_3 за життя проживав в с. Миньківці Шепетівського району Хмельницької області разом із рідним братом ОСОБА_4 . Позивач двічі на тиждень приїздив до їхнього місця проживання та привозив продукти харчування, допомагав по господарству, в тому числі допомагав і двоюродний брат позивача ОСОБА_5 . Брат позивача ОСОБА_3 (спадкодавець) завжди перебував у безпорадному стані, а інколи навіть не впізнавав позивача. На думку позивача його брат ОСОБА_6 мав такий стан через щоденне систематичне вживання алкоголю. Про існування заповіту складеного спадкодавцем на ім`я відповідача позивачу нічого відомо не було, як і не було відомо чому брат за життя вирішив скласти заповіт на ім`я сторонньої особи. А тому з підстав викладеного позивач вважає, що є підстави для визнання спірного заповіту недійсним, оскільки на думку позивача його брат ОСОБА_3 за життя не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними через систематичне зловживання спиртними напоями, а тим більше позивачу відомо, що ОСОБА_3 за життя неодноразово лікувався від алкогольної залежності. Позивач просить суд визнати заповіт складений ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 недійсним у зв`язку з тим, що спадкодавець у момент вчинення правочину не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними та стягнути з відповідача судовий збір.
Представник позивача адвокат Горщар Б.А. в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав, просив позов задоволити, стягнути із відповідача судові витрати зі сплати судового збору та витрат на проведення експертизи.
Представник відповідача адвокат Жилюк О.В. послуговуючись результатами проведеної в справі посмертної судово психіатричної експертизи після смерті ОСОБА_3 позов визнав повністю.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.12.2020 року Серії НОМЕР_1 .
На день смерті ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою був зареєстрований та проживав брат - ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Улашанівської сільської ради № 12-13/110 від 05.02.2021 року
За життя ОСОБА_3 було складено заповіт на ім`я відповідача ОСОБА_2 , який було посвідчено 08.06.2018 року секретарем виконавчого комітету Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області Сідлецькою М.Л. та зареєстровано у реєстрі за № 12. За змістом вказаного заповіту спадкодавець ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), що за життя належало йому на підставі сертифікату серії РН № 925393.
Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 приватним нотаріусом Артемовою Л.Я. було заведено спадкову справу № 26/2021.
Відповідачка ОСОБА_2 11.02.2021 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
Брат спадкодаця ОСОБА_7 , який спільно проживав та був зареєстрований з спадкодавцем на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття всієї спадщини після смерті брата ОСОБА_3 в тому числі і від обов`язкової долі в спадковому майні .
Позивач ОСОБА_1 теж є ріднім братом померлого спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача Серії НОМЕР_2 від 16.08.2016 року та свідоцтвом про народження спадкодаця ОСОБА_3 НОМЕР_3 від 07.05.1963 року.
26.02.2021 року позивачем було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_8 . Однак, нотаріусом позивачу було повідомлено про існування спірного заповіту складеного спадкодавцем на користь відповідача ОСОБА_2 .
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 465 від 09.11.2022 року за життя померлий ОСОБА_3 , 1963 р.н., страждав на стійке хронічне психічне захворювання помірну розумову відсталість з поведінковими розладами. Померлий ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними під час складання заповіту 08.06.2018 року на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , 1953 р.н., посвідченого секретарем Миньковецької сільської ради Славутського району Сідлецькою М.Л., зареєстрованого у реєстрі № 12.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст.1234, ч.1 ст.1233 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
Правила цієї статті поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).
Згідно з ч.ч.1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.
Частинами 2 та 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно ч.ч. 1,2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,89,110, 258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.16,202, 203, 215,225, 1234, 1233, 1257 ЦК України, суд-
Визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , 1953 р.н., який було посвідчено 08.06.2018 року секретарем виконавчого комітету Миньковецької сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області Сідлецькою Марією Леонідівною та зареєстровано у реєстрі за № 12.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. та 17 795,40 грн. витрат за експертизу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.