Справа № 211/1012/22
Провадження № 2/211/431/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 січня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулися до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 05.11.2019 року, яка становить 13333 грн. 64 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг «Монобанк» 05.11.2019 року ОСОБА_1 отримала кредит з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з "Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість, що становить 13333 грн. 64 коп. і складається з заборгованості, тіло кредиту в сумі 12976, 43 грн. та заборгованість за порушення грошового зобов`язання в сумі 357,21 грн.. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду заяв не надавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2019 року між Акціонерним товариством "УНІВЕРСАЛ БАНК" та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту, підписана Анкетазаява до Договору про надання банківських послуг, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого ліміту на банківську картку рахунок на умовах, викладених в "Умовах обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк", які викладені на банківському сайті. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою ОСОБА_1 про приєднання до "Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Але анкети заяви від 05.11.2019 року на яку посилається позивач в матеріалах справи немає.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 19.11.2019 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів, комісії) за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг.

Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість за прострочення. Але при цьому позивач навіть не вказує суму тіла кредиту, яку було отримано відповідачем ні за договором від 19.11.2019 року ні від 05.11.2019 року. Вказано лише що тіло кредиту станом на 28.12.2021 року становить 12976 грн. 43 коп., тоді коли матеріалами справи не підтверджено тіло кредиту, а саме відсутні докази яку суме суму кредиту відповідач отримала на руки та за яким саме договором. На підтвердження своїх позовних вимог, а саме того, що відповідач отримала від позивача грошову суму в розмірі 12976 грн. 43 коп., позивачем доказів не надано. Позивач надав суду розрахунок заборгованості, копію Анкети-заяви від 19.11.2019 року, копії статуту, ліцензії та виписки, та "Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" . При цьому, слід зазначити, що вказані "Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг , а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» з часу виникнення спірних правовідносин (з 19.11.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять її підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.11.2019 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XIIпро повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Крім того суд не може стягнути з відповідача тіло кредиту так як по-перше не відомо за якою заявою чи від 05.11.2019 року, якої немає в матеріалах справи, чи за заявою від 19.11.2019 року, яка є в матеріалах справи , але на яку не посилається позивач, тому в цій частині позовна заява також задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст.207,525,526,530,549,628,638,629,610,1048,1050,1054 ЦК України, ст. ст.12,13,81,141,142,206,259,263 - 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 09.01.2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат