ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 941/314/22

провадження № 22-ц/4809/163/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Федоренко Т.О.

Учасники справи:

позивач - Петрівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Боровський Валерій Антонович.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Боровський Валерій Антонович на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2022 року, у складі головуючого судді Шаєнко Ю.В. у справі за позовом Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року Петрівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обгрунтування позову Петрівська селищна рада Олександрійського району вказувала, що відповідачка є матір`ю неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначав, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, розвитку та утримання своєї дитини, не проявляє турботи, не піклується про її стан здоров`я, а тому представник позивача просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітнього сина та стягнути з неї аліменти на його утримання.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2022 року позов задоволено.

Вказаним рішенням позбавлено батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї 1/4 всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Судом вирішено стягнення проводити, починаючи з дня вступу рішення в законну силу, та до досягнення дитиною повноліття на користь закладів, де буде утримуватись дитина, або осіб, які будуть утримувати дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Передано малолітнього - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Петрівській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області, для вирішення питання його подальшого влаштування.

Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує на недоведеність позовних вимог, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою та крайнім заходом впливу на осіб, які виконують батьківські обов?язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Вважає, що доводи позивача про неналежне виконання нею батьківських обов?язків, що призведе до загрози життю та здоров?ю дитини є перебільшеними та передчасними.

Крім того вказує, притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) вчинялися не навмисно і не по відношенні до ОСОБА_3 .

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Зазначає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки належним чином доведені, а перебування дитини разом із матір?ю може зашкодити здоров?ю та життю дитини.

Не погоджується із доводами відповідачки, про те що є перебільшені та передчасні твердження про загрозу життю та здоров?ю сина у зв?язку із невиконанням нею батьківських обов?язків по відношенню до дитини, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, що підтверджують її ухилення від виконання батьківських обов?язків.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підставою для зміни судового рішення суд апеляційної інстанції керується ст..376 ЦПК України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, що підтверджено матеріалами справи.

ОСОБА_2 , є матір`ю малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія НОМЕР_1 , виданого 05.11.2021 Петрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.6).

Позивачем доведено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, розвитку та утримання своєї дитини, не проявляє турботи, не піклується про стан здоров`я сина.

Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з державного реєстру акту цивільного стану громадян про народження від 07.04.2022 року (а.с.7).

Встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в службі в справах дітей Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області з 12.11.2021, що підтверджується копією наказу №126 (а.с.10).

ОСОБА_2 є матір`ю трьох дітей, неодружена.

На даний час не працює, перебуває по догляду за дитиною до трьох років.

В матеріалах справи міститься рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2022, яким задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа - Петрівська селищна рада Кіровоградська область, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей та припинення стягнення аліментів.

Визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із батьком дітей - ОСОБА_5 (а.с.11-13).

Згідно характеристики Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, відповідач ОСОБА_2 характеризується негативно, через неналежне виконання батьківських обов`язків.

Матеріали справи містять акти обстеження умов проживання відповідачки, які підтверджують незадовільні умови її проживання (а.с.14-18).

Крім того, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, що підтверджується копіями постанов Петрівського районного суду Кіровоградської області (а.с.23-28).

За клопотанням служби у справах дітей Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 04.04.2022, малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було тимчасово влаштовано до педіатричного відділення КНП «Петрівська центральна лікарня», з метою забезпечення безпеки дитини та його медичного обстеження (а.с.40).

Згідно рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 04.04.2022 №289, малолітнього ОСОБА_1 було відібрано у відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку із виникненням загрози для життя та здоров`я дитини (а.с.30).

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Приютівської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 05.04.2022 №4, малолітнього ОСОБА_1 тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Комісією Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 04.04.2022, як органу опіки та піклування, 04.04.2022 було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи та дійшов правильного висновку щодо обгрунтованості позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її малолітного сина.

Судом правильно застосовано норми матеріального права та встановлено правовідносини між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150 СК України).

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Матеріалами справи доведено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, що загрожує життю та здоров?ю малолітній дитині.

Доводи відповідачки, що позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є передчасною мірою є безпідставною, оскільки матеріалами справи доведено, що вона не виконує батьківські обов?язки по відношенню до сина.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що по відношенню до інших дітей: ОСОБА_6 , 2013 року народження та ОСОБА_10 , 2015 року народження відповідачка притягувалася до адміністративної відповідальності на підставі ст. 184 КУпАП та встановлено, що вона ухиляється від виконання батьківських обов?зків по відношенню до дітей .

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводів відповідачки, що притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не стосується сина ОСОБА_3 .

Крім того, визначено місце проживання інших дітей разом із батьком, що підтверджується судовим рішенням, яким також встановлено неналежність виконання відповідачкою батьківських обов?язків.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Таким чином, рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітнього сина є законним, обґрунтованим і враховує інтереси дитини.

Стягуючі із відповідачки аліменти на утримання сина, у розмірі однієї чверті всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, суд першої інстанції не вказав періоду стягнення аліментів на утримання дитини на користь фізичних осіб чи юридичних установ на утриманні яких він буде знаходитися до його повнолітті, а саме до 30.10.2039.

Тому, рішення суду першої інстанції не змінюючи його мотивувальної частини, підлягає доповненню (уточненню) саме щодо стягнення аліментів на малолітнього ОСОБА_1 на користь фізичних осіб чи юридичних установ на утриманні яких він буде знаходитися до його повнолітті, тобто до 30.10.2039 .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Боровський Валерій Антонович задовольнити частково.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2022 року змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2022 року вказівкою про стягнення аліментів на неповнолітнього ОСОБА_1 на користь фізичних осіб чи юридичних установ на утриманні яких він буде знаходитися до його повнолітті, тобто до 30.10.2039 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

16.03.2023 складено постанову

Головуючий суддя О.Л.Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний