Провадження № 2/761/3745/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путрі Д.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представників відповідача: Тимошенко І.С., Солонець І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» про скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» (далі - відповідач), у якому просив суд скасувати наказ про притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 від 20.09.2021 року №36.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2021 року на підставі наказу №36 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді відшкодування матеріальних збитків, що не передбачено вимогами ст. 147 КЗпП України. У оскаржуваному наказі зазначено, що ОСОБА_1 не виконав розпорядження керівника, проте, яке саме та чи відповідає воно вимогам посадової інструкції та правилам внутрішнього трудового розпорядку, невідомо. Фактично, позивач отримав догану за те, що не повинен був виконувати згідно вимог посадової інструкції, а такий обов`язок було покладено на інших працівників. Крім того, про необхідність виконання розпорядження керівника позивача ознайомлено не було. Також відповідачем не враховано перебування позивача на лікарняному. Відтак, вина позивача у невиконанні вимог керівника не доведена, що змушує його звернутись до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що оскаржуваним наказом від 20.09.2021 року позивачу оголошено догану, до матеріальної відповідальності його не притягнуто. Позивача притягнуто до відповідальності у вигляді догани, так як останній, як заступник директора підприємства, не виконав розпорядження т.в.о. директора щодо підготовки заходів та пропозицій щодо підготовки до зими, про що проводилась службова перевірка. Оскаржуваний наказ було видано, коли позивач перебував на робочому місці. Також враховано, що у ОСОБА_1 було достатньо часу для виконання розпорядження т.в.о. директора підприємства. Також представник вказала на підписання позову не уповноваженою особою, а також на те, що свідоцтво ОСОБА_2 є неналежним документом, що посвідчує особу адвоката, так як воно підписано не уповноваженою на це особою ОСОБА_3 . Тому, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 24.11.2022 року до матеріалів справи долучено відзив на позовну заяву з додатками.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Перевіряючи обставини справи судом встановлені наступні обставини справи.

З 14 липня 2021 року ОСОБА_1 , на підставі наказу від 14 липня 2021 року №35-ДП, повернувся до виконання обов`язків за посадою помічника директора з технічних питань Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку».

Наказом ТВО директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» ОСОБА_17 від 20.09.2021 року №36 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, а саме, невиконання заступником директора ОСОБА_1 розпорядження директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку», керуючись результатами проведеної службової перевірки, призначеної наказом від 13.09.2021 року №35, заступнику директора ОСОБА_1 оголошено догану та наказано не застосовувати до нього заходи заохочення протягом строку дії дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 151 КЗпП України, п. 8.4. Додатку 6 Колективного договору.

Підставою для винесення даного наказу стали Акт службової перевірки щодо невиконання розпорядження директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» від 15 вересня 2021 року, пояснення заступника директора ОСОБА_1 від 20.09.2021 року, акт про відмову від надання пояснень, ст.ст. 147-149 КЗпП України, п. 8.4. Додатку 6 Колективного договору.

Із документів, наданих відповідачем, встановлено наступне.

Згідно протоколу № 1 від 09.08.2021 року засідання комісії Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 видано розпорядження підготувати та надати комплекс заходів та пропозицій щодо підготовки до зими. Термін виконання до 16.08.2021 року з грифом «Контроль». Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надано розпорядження провести облік наявності матеріальних цінностей, надати інвентаризаційну відомість у строк до 12.08.2021 року, гриф «Пріоритетне». Про ознайомлення з даним протоколом свідчить підпис ОСОБА_1 під ним.

Відповідно до протоколу № 2 від 16.08.2021 року робочої наради Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 видано розпорядження підготувати та надати комплекс заходів та пропозицій щодо підготовки до зими з грифом «Контроль». Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надано розпорядження отримати сохранну розписку на ТМЦ, які знаходяться на території ГУМР у термін до 20.08.2021 року, а у термін до 17.08.2021 року - передача ноутбука від ОСОБА_8 до ДП МОУ «ЦРЗЗЗ». Про ознайомлення з даним протоколом свідчить підпис ОСОБА_1 під ним.

Згідно протоколу №3 від 19.08.2021 року робочої наради Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 видано розпорядження підготувати та надати комплекс заходів та пропозицій щодо підготовки до зими, термін виконання до 27.08.2021 року з грифом «Контроль». Крім того, ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надано розпорядження встановити місцезнаходження телевізора, який був переданий в ГУМР, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - отримати сохранну розписку на ТМЦ підприємства, які знаходяться на території ГУМР та Концерну у термін до 20.08.2021 року, ОСОБА_1 - передача ноутбука від ОСОБА_8 до ДП МОУ «ЦРЗЗЗ» у термін до 20.08.2021 року. Про ознайомлення з даним протоколом свідчить підпис ОСОБА_1 під ним.

У відповідності до протоколу №7 від 06.09.2021 року робочої наради Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» ОСОБА_1 , ОСОБА_4 видано розпорядження отримати сохранну розписку на ТМЦ підприємства, які знаходяться на території ГУМР та Концерну у термін до 20.09.2021 року до отримання відповіді на лист з ГУМР; ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 видано розпорядження підготувати та надати комплекс заходів та пропозицій щодо підготовки до зими (відкладено до повернення головного інженера та електрика з відпустки); ОСОБА_1 - доповідь щодо зайнятих та вільних приміщень. Також, як вбачається із даного протоколу, ОСОБА_1 та іншим працівникам видавались розпорядження, стосовно яких міститься відмітка про їх виконання. Про ознайомлення з даним протоколом свідчить підпис ОСОБА_1 під ним.

Як вбачається із протоколу №8 від 09.09.2021 року робочої наради Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» ОСОБА_1 , ОСОБА_4 видано розпорядження отримати гарантійні розписки на ТМЦ підприємства, які знаходяться на території ГУМР у термін до 20.09.2021 року; ОСОБА_1 та ОСОБА_11 - ініціювати звільнення приміщення для поклажодавців (сховище №1, будівля літ. «П») від майна Концерну у термін до 20.09.2021 року; ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 та ОСОБА_15 - вирішення питання стосовно ноутбука - проведення службового розслідування у термін до 20.09.2021 року; ОСОБА_1 - зв`язок з боржниками стосовно оплати заборгованості, ведення переговорів з керівним складом боржників щодо погашення заборгованості до 10.09.2021 року (міститься відмітка про невиконання розпорядження (вказівки) директора, встановленого проколом); ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 видано розпорядження підготувати та надати комплекс заходів та пропозицій щодо підготовки до зими; ОСОБА_1 - доповідь щодо зайнятих та вільних приміщень до 13.09.2021 року. Підпис ОСОБА_1 під протоколом відсутній.

Наказом №35 від 13 вересня 2021 року призначено проведення службової перевірки щодо невиконання розпорядження ТВО директора підприємства ОСОБА_1. - заступником директора, створено комісію та доручено їй провести таку перевірку в термін з 13.09.2021 року по 15.09.2021 року.

Згідно акту службового розслідування щодо невиконання розпорядження ТВО директора ДП МОУ «ЦРЗЗЗ» від 15 вересня 2021 року, 09.09.2021 року після наради бухгалтером ДП МОУ «ЦРЗЗЗ» ОСОБА_13 було видано ОСОБА_1 списки поклажодавців-замовників 2021 року та списки автомобілів, які оформили стоянку на 2021 рік, в яких вказана вся контактна інформація боржників та списки боржників та списик осіб, які не здійснили передплату за вересень 2021 року, з якими необхідно встановити зв`язок. На підпис протокол №8 присутнім на нараді надавався завідуючою канцелярії ОСОБА_16 10.09.2021 року, який ОСОБА_1 підписати відмовився. Згідно вимог посадової інструкції, заступник директора підпорядковується безпосередньо директору ДП МОУ «ЦРЗЗЗ». За результатами розслідування комісія дійшла до висновків, що ОСОБА_1 , як заступник директора підприємства, не виконав розпорядження т.в.о. директора щодо підготовки заходів та пропозицій щодо підготовки до зими, а також розпорядження щодо проведення роботи з поклажодавцями, що вплинуло на оплату боржниками суми заборгованості. Комісією запропоновано відібрати пояснення у ОСОБА_1 та прийняти рішення стосовно застосування до останнього дисциплінарного стягненні.

Так, відповідно до посадової інструкції заступника директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» заступник директора за рішенням директора здійснює керівництво персоналом, вирішує комерційні питання та питання фінансового характеру на підприємстві, має суворо дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства. Вказаною інструкцією також передбачена відповідальність за порушення її вимог, а саме, до заступника директора підприємства можуть бути застосовані заходи стягнення відповідно до ст. 147 КЗпП України, а також матеріальні заходи впливу. Підставою для притягнення заступника директора до дисциплінарної відповідальності є приписи органів державного нагляду, подання та приписи інструктора з охорони праці підприємства, подання керівника підприємства, рішення комісії з охорони праці підприємства. Підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з даною інструкціє відсутній.

У подальшому, наказом від 18.10.2021 року №85-К ОСОБА_1 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, звільнено 18.10.2021 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Як вказано у даному наказі, підставою для його винесення став наказ від 18.10.2021 року №46 «Про притягнення до відповідальності посадової особи Підприємства».

Як вбачається із Колективного договору Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» на 2020-2026 роки, а саме, Додатку №6 «Правила внутрішнього трудового розпорядку», до початку роботи працівник має ознайомитися під розписку з правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією, пройти інструктаж з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни, пожежної охорони (п. 2.4.).

Згідно п.2.6. та 2.7 вказаного Колективного договору працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Від працівника не можна вимагати виконання роботи, що не обумовлена трудовим договором.

Працівники підприємства, згідно приписів п.3.1., зобов`язані виконувати своєчасно та в повному обсязі робочі завдання (функціональні обов`язки), забезпечувати належну якість виконаних робіт, наданих послуг та виготовленої продукції; виконувати накази і розпорядження роботодавця.

Працівник несе відповідальність за порушення трудової, технологічної та виробничої дисципліни, у том числі за невиконання або неналежне виконання з власної вини покладених на нього трудових обов`язків, визначних трудовим договором, трудовим договором, посадовими інструкціями та цими правилами (п. 8.1.).

За порушення трудової дисципліни до працівника, як визначено п. 8.2., може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Повне або часткове позбавлення премії, зменшення або скасування доплат, винагород та інших заохочувальних виплат може провадитися незалежно від дисциплінарного стягнення на умовах, визначених колективним договором (положення про оплату праці та преміювання). Протягом строку дії дисциплінарного стягнення до працівника не застосовуються заходи заохочення, передбачені п. 7.1. цих правил (п. 8.4.).

У відповідності до ст. 30 КЗпП України, працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (ст. 31 КЗпП України).

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

При цьому, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України).

Положеннями ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Стаття 149 КЗпП України визначає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст.150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

У даній справі оскаржується саме наказ ТВО директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» ОСОБА_17 від 20.09.2021 року №36 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », яким заступнику директора ОСОБА_1 оголошено догану. До дисциплінарної відповідальності у вигляді відшкодування матеріальних збитків, як вважає позивач, його не було притягнуто.

Як зазначалось вище, підставою для винесення даного наказу стали Акт службової перевірки щодо невиконання розпорядження директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» від 15 вересня 2021 року, пояснення заступника директора ОСОБА_1 від 20.09.2021 року, акт про відмову від надання пояснень.

У справі наявні протоколи про видання розпоряджень ОСОБА_1 та іншим працівникам підприємства від 09.08.2021 року, 16.08.2021 року, 19.08.2021 року, 06.09.2021 року, 09.09.2021 року щодо підготовки на надання комплексу заходів та пропозицій щодо підготовки до зими, які не виконувались протягом 09.08.2021 року по 09.09.2021 року, так як видавались такі розпорядження неодноразово.

Крім того, ОСОБА_1 також було притягнуто до відповідальності за не проведення роботи з поклажодавцями, що вплинуло на оплату боржниками суми заборгованості, відповідні документи з резолюцією до виконання ОСОБА_1 було надано відповідачем.

Також надано посадову інструкцію заступника директора підприємства, але вона не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з нею.

Варто зазначити, що основним видом діяльності відповідача є діяльність у сфері оборони України.

Закону України «Про оборону України» встановлює засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов`язки громадян України у сфері оборони.

За умовами ст.16 вказаного Закону, підприємства, установи та організації усіх форм власності здійснюють на договірних засадах виробництво і поставки Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам продукції, виконують інші роботи, надають комунально-побутові та інші послуги, що не передбачені державними контрактами (договорами) з оборонних закупівель. Посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності забезпечують виробництво оборонної продукції та постачання її за призначенням у встановлені строки та за визначеною номенклатурою, а також виконання робіт, надання послуг.

Слід також зазначити, що розпорядження позивачу видавались протягом 09.08.2021 року - 09.09.2021 року неодноразово, але останній не подав відповідних заперечень з нього приводу.

Крім того, за умовами вищевказаних п.п.3.1, 8.1 Колективного договору Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» на 2020-2026 роки, а саме, Додатку №6 «Правила внутрішнього трудового розпорядку», працівники зобов`язані виконувати накази і розпорядження роботодавця, а за невиконання або неналежне виконання з власної вини покладених на нього трудових обов`язків, визначених трудовим договором, трудовим договором, посадовими інструкціями та цими правилами працівник несе відповідальність.

При цьому, суд приймає до уваги те, що позивач був ознайомлений під підпис із протоколами робочих нарад від 09.08.21, від 16.08.21, від 19.08.21, від 06.09.21, від 09.09.21 із визначеними йому до виконання розпорядженнями, які залишились невиконаними (акт службової перевірки від 15.09.2021 року). Доказів належного виконання вказаних вимог керівника позивачем матеріали справи не містять.

Варто зазначити, що як зазначив сам позивач, то на посаду тимчасово виконуючого обов`язки на вказане підприємство він прийшов у лютому 2020 року, а з липня 2021 року обіймав посаду заступника директора підприємства. Вказані посади за статусом є посадами керівного складу, а тому ОСОБА_1 мав бути обізнаний із функціями і завданнями, що покладені на підприємство відповідача, основним видом діяльності якого є діяльність у сфері оборони. Також, в силу займаних посад він повинен був би обізнаний із обов`язками та посадовими інструкціями як своїми, так і підлеглих керівників, яким він свого часу надавав розпорядження до виконання.

Також в судовому засіданні встановлено, що роботодавець в особі ТВО директора мав право застосувати до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як догана.

Крім того, відповідачем додержані передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, строк застосування дисциплінарного стягнення не закінчився, за вказаний проступок до позивача дисциплінарне стягнення не застосовувалось раніше, при призначенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідачем враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота позивача.

Розглядаючи справу на підставі наявних матеріалів справи, у яких відсутні докази порушення відповідачем чинного законодавства під час винесення наказу від 20.09.2021 року №36, яким заступнику директора ОСОБА_1 оголошено догану та наказано не застосовувати до нього заходи заохочення протягом строку дії дисциплінарного стягнення, беручи до уваги ту обставину, що позивачем дійсно було порушено вимоги Посадової інструкції в частині невиконання розпорядження т.в.о. директора щодо підготовки заходів та пропозицій щодо підготовки до зими, а також розпорядження щодо проведення роботи з поклажодавцями, що вплинуло на оплату боржниками суми заборгованості, у задоволенні позову слід відмовити.

Стосовно строків звернення до суду варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 233 КЗпП України, у редакції станом на час винесення оскаржуваного наказу, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Оскаржуваний наказ винесено 20.09.2021 року, інформація про ознайомлення з ним позивача у матеріалах справи відсутня, а з даним позовом позивач звернувся 15.12.2021 року, про що міститься відмітка на конверті, тобто у межах тримісячного строку.

Верховний Суд зауважив, що строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі (частина третя статті 267 ЦК України). Такий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 02.12.2020 р. по справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19).

В п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строків у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуск строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін.

У той же час, як вбачається із п. 1 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскільки на даний час на території України діє карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 233 КЗпП України, продовжуються на строк дії такого карантину згідно з п.1 Прикінцевих положень КЗпП України.

У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову по суті позовних вимог.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні даного позову, стягнення з відповідача на користь судових витрат є неприпустимим.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 30, 31, 147-150, 233 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 211, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273 - 279, 352, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику застосування судами трудових спорів», -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку» про скасування наказу, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Державне підприємство Міністерства оборони України «Центральний ремонтний завод засобів зв`язку», , адреса знаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13/24.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

повний текст рішення виготовлено 15.03.2023 року.