Справа № 127/2-6569/2010
Провадження 4-с/127/10/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Матвєєвій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Другий відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 у лютому 2023 року звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Другий відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Райффайзен Банк».

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Ssang Yong, модель Kyron M 2.0 XDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

При бажанні переоформити свій транспортний засіб скаржнику в сервісному центрі МВС стало відомо про накладення арешту на його транспортний засіб.

Згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС № 0541 арешт на транспортний засіб скаржника накладено, зокрема Замостянським відділом ДВС Вінницького МУЮ Куйдан О.І. від 05.03.2014 року ВП № 39686679.

ОСОБА_1 зазначає, що йому не було відомо про дане виконавче провадження, представником було направлено запит до відділу ДВС. Згідно листа відповіді Другого відділу ДВС у м. Вінниці від 11.01.2023 року повідомлено, що 14.07.2015 року виконавче провадження № 39686679 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також даним листом повідомлено, що станом на 11.01.2023 року матеріали виконавчого провадження № 39686679 знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання та надано копії з Автоматизованої системи виконавчого провадження копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2013 року та постанови про накладення арешту від 05.03.2014 року.

Скаржник зазначає, що після завершення виконавчого провадження № 39686679, державний виконавець зобов`язаний був зняти арешт, який накладений на транспортний засіб та зазначити про це в постанові про закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з вищенаведеним скаржник звернувся до суду та просив скасувати арешт на транспортний засіб марки Ssang Yong, модель Kyron M 2.0 XDI, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , накладений державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ Куйданом О.І. згідно постанови від 05.03.2014 року в рамках виконавчого провадження № 39686679.

Представники скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали.

Представник Другого відділу ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні заперечив з тих підстав, що державний виконавець діяв в межах наадних йому повноважень та на той час були відсутні підстави для скасування арешту.

Представник АТ «Райффайзен банк» згідно заяви просив розгляд скарги проводити без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано законодавцем у розділі VII ЦПК України.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Ssang Yong, модель Kyron M 2.0 XDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Згідно листа Територіального сервісного центру МВС № 0541 від 18.10.2022 року № 31/2-0541-О-70/ад арешт на транспортний засіб марки Ssang Yong, модель Kyron M 2.0 XDI, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 накладено, зокрема Замостянським відділом ДВС Вінницького МУЮ Куйдан О.І. від 05.03.2014 року ВП № 39686679.

Постановою головного державного виконавця Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ Куйданом О.І. 06.09.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39686679 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6569-2010, виданого 21.04.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення боргу у розмірі 1046417,51 грн. на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» з ОСОБА_1

05.03.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на спірний автомобіль.

Згідно листа відповіді Другого відділу ДВС у м. Вінниці від 11.01.2023 року № 2024/30-29 повідомлено, що 14.07.2015 року виконавче провадження № 39686679 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Також даним листом повідомлено, що станом на 11.01.2023 року матеріали виконавчого провадження № 39686679 знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до листа управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області від 22.03.2023 року, перевіркою даних АСВП встановлено, що відкриті виконавчі провадження за виконавчими документами щодо стягнення майна та грошових коштів за позовами фізичних та юридичних осіб з ОСОБА_1 , на виконанні у відділах ДВС Вінницької області та відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області ЦМУ МЮ (м. Київ) станом на 22.03.2023 року не перебувають.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 21.03.2023 року, згідно АСВП відкриті виконавчі провадження за якими є боржником ОСОБА_1 на виконанні в органах ДВС та приватних виконавців не перебувають.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника) передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи, те, що жодного виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 у відділі ДВС не перебуває, постанови про накладення арешту на все майно не відповідають положення ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до положень ст.ст. 447, 448, 451 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що вимоги скарги стягувача про скасування постанови про арешт майна боржника підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Другий відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» задовольнити.

Скасувати арешт на транспортний засіб марки Ssang Yong, модель Kyron M 2.0 XDI, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , накладений державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Куйданом О.І. згідно постанови від 05.03.2014 року в рамках виконавчого провадження № 39686679.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя