Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/468/23
Провадження № 2-о/494/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу №494/468/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту належності трудової книжки ,-

В С Т А Н О В И В:

До Березівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

На обґрунтування своїх вимог заявник вказав що, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №01 від 17.02.2023 року йому відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з настанням інвалідності, з тієї причини, що запис про дату народження у трудовій книжці не відповідає паспортним даним про народження. Так в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 , яка заповнена 27.07.1979 року, зазначена дата його народження 27-ІІІ-1961 року, а в його паспорті вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто в трудовій книжці вказано місяць народження римськими цифрами ІІІ березень, а в паспорті арабськими цифрами місяць червень. Заявник зазначає, що після його звільнення у 2008 році з ТОВ «Софі-Буд» він більше не працює, а відтак не має можливості внести виправлення до своєї трудової книжки. На підставі цього він звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки та просить суд задовольнити її.

Ухвалою суду від 22.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №1 ОД від 04.01.2023 року( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 20.05.2023 року.

У судове засідання 27.04.2023 року заявник не з`явився. Одночасно від нього надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, на задоволенні заяви наполягають та просять її задовольнити. (а.с.20)

Представник заінтересованої особи : у судові засідання 12.04.2023 року та 27.04.2023 року також не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Разом з цим, на адресу суду 27.04.2023 року надійшла заява від представника управління

Пенсійного фонду України в Одеській області про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, у зв`язку з оголошенням карантину та воєнного стану на території України, з урахуванням заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено: «суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановлення фактів, що мають юридичне значення».

Згідно пункту шостого частини першої статті 315 ЦПК України, «Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті ».

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило заявника про те, що в ході попереднього розгляду наданих ним документів, а саме: в трудовій книжці наявні розбіжності у написані дати народження заявника, так як в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 , яка заповнена 27.07.1979 року, зазначена дата його народження 27-ІІІ-1961 року, а в його паспорті вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто в трудовій книжці вказано місяць народження римськими цифрами ІІІ березень, а в паспорті арабськими цифрами місяць червень

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому отримувати призначену пенсію та зарахувати трудовий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає задовольнити заяву про встановлення факту належності трудової книжки.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 13, 293, 315,318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту належності трудової книжки - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 27 липня 1979 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , який видано Березівським РВ УМВС України в Одеській області 11.03.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 )

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська 6, м. Київ, ).

Повний текст рішення складений та підписаний 03.05.2023 року.

Суддя І.А. Римар