13.03.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/110/23
Провадження № 2/533/82/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 березня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лобач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором від 19.08.2019 № у загальному розмірі 22 703,73 грн, у тому числі:

- сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 11 750,11 гривень;

- сума заборгованості за річними відсотками - 1,77 гривень;

- сума заборгованості за щомісячними відсотками - 9 404,99 гривень;

- сума заборгованості за пенею - 1 546,86 гривень.

Також, позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 13 березня 2023 року.

У судове засідання 13.03.2023 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. За позовною заявою просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання 13.03.2023 не з`явилася, у розумінні п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду (за наслідками перевірки статусу відправлення на офіційному сайті в мережі Інтернет оператора національного поштового зв`язку АТ «Укрпошта»), у судове засідання не з`явилася, причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала.

Ухвалою суду від 13.03.2023 вирішено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-5)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ідентифікаційний код: 35725063) та заяву № від 19 серпня 2019 року на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, а також, що отримала примірник кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

Згідно з умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором.

Незважаючи на це, відповідачка ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором.

ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило право вимоги позивачеві на підставі відповідного договору від 29.12.2021.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 29.12.2021 позивачем сума заборгованості не збільшувалася. Штрафні санкції додатково не нараховувалися.

Таким чином, за ствердженням позивача, відповідачка ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № від 19 серпня 2019 року в сумі 22703,73 грн, з яких:

- 11 750,11 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 1,77 грн - сума заборгованості за річними відсотками;

- 9 404,99 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками;

- 1 546,86 грн - сума заборгованості за пенею.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 509, 512, 516, 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 639, 641, 642, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року).

Позиція відповідача

Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

19 серпня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву № від 19 серпня 2019 року на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (а.с. 6), узгодила та підписала паспорт кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 4107934 (а.с. 7, 8) та подала заяву від 19.08.2019 про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ідентифікаційний код: 35725063) (а.с. 9).

Усі наведені документи (заяви та паспорт кредиту) містять підпис ОСОБА_1 .

Доказів на спростування підписання заяв та паспорту кредиту відповідачка суду не надала.

Пункт 3 заяви на отримання кредиту містить доручення ОСОБА_1 на сплату за рахунок отримуваного нею кредиту 14232,00 грн на рахунок ПрАТ «Нова лінія», 3244,90 грн - на рахунок ПАТ «Страхова компанія» та 200,00 грн - на рахунок ПАТ «Страхова група «ТАС».

Відповідно до паспорту кредиту загальна сума (ліміт) кредиту становила 18 276,90 гривень, у тому числі 600,00 грн проценти при наданні кредиту. Строк, на який надається кредит, узгоджено в 24 місяці. Сукупна вартість кредиту - 25955, 29 грн.

Порядок повернення кредиту, а саме: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) встановлено у пункті 6 паспорту кредиту.

Відповідальність за прострочення повернення суми отриманого кредиту встановлена пунктом 7 паспорту кредиту, відповідно до якого наслідком прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором є:

- за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів здійснюється нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення;

- у разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення, сплачує неустойку:

- у разі прострочення від 7 до 30 днів включно - 100 грн;

- у разі прострочення від 31 до 60 днів включно - 150 грн;

- у разі прострочення від 61 до 90 днів включно - 250 грн;

- у разі прострочення понад 90 днів - 350 грн.

Відповідачка здійснила часткове повернення отриманого кредиту на загальну суму 6528,00 грн, на підтвердження чого позивачем надано довідку ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (а.с. 11).

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 12), наданого позивачем, сума заборгованості відповідачки станом на 29.12.2021 за тілом кредиту становила 11 750,11 гривень; сума заборгованості за річними відсотками - 1,77 гривень; прострочена сума заборгованості за щомісячними відсотками - 9 404,99 гривень та сума пені - 1 546,86 гривень.

Відповідачка залишок кредиту у розмірі 22703,72 гривень (11750,11 + 1,77 + 9404,99 + 1546,86 = 22703,72) не повернула. Матеріали справи таких доказів не містять.

29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229 (а.с. 13-15).

Згідно з п. 1.2 договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги від 29.12.2021 № 20211229 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 22703,73 грн, з яких:

- 11 750,11 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 1,77 грн - сума заборгованості за річними відсотками;

- 9 404,99 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками;

- 1 546,86 грн - сума заборгованості за пенею.

Застосовані судом норми права та правові висновки ВС

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія е прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Враховуючи, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Саме такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду Українивід 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) на підставі заяви відповідачки ОСОБА_1 на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (а.с. 6), паспорту кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 4107934 (а.с. 7, 8) та заяви від 19.08.2019 про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (а.с. 9), які у сукупності є умовами кредитного договору, та складають собою єдиний кредитний договір, надало відповідачціу користуваннягрошові кошти у сумі 18 276,90 грн.

Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), проценти за користування кредитом та відповідальність (неустойка) за порушення умов кредитування.

Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором.

Відповідачка здійснила часткове погашення кредиту. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять.

Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, встановлений умовами кредитного договору (24 місяці), кредитні кошти у повному обсязі не повернула.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору про відступлення прав вимоги.

Таким чином, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на законних підставах набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором, який складається з заяви відповідачки ОСОБА_1 № від 19 серпня 2019 року на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», паспорту кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 4107934 та заяви від 19.08.2019 про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», на підставі договору відступлення прав вимоги від 29.12.2021 № 20211229, укладеного з первісним кредитодавцем - ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідачки ОСОБА_1 та має законне право вимоги до відповідачки, що ґрунтується на договорі.

Отже, суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та уважає, що розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору.

Відповідачка ж наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надала, тому суд позовні вимоги позивача задовільняє, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2684,00 грн (а.с. 1, 2).

З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 12, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 282 ЦПК України, нормами матеріального права, наведеними у мотивувальній частині рішення, та правовими висновками Верховного Суду, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 19.08.2019 № у загальному розмірі 22703 гривні 73 копійки, у тому числі: 11 750,11 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,77 гривень - сума заборгованості за річними відсотками; 9 404,99 гривень - сума заборгованості за щомісячними відсотками та пеня у сумі 1 546,86 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2684,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, місто Київ, 01032; адреса для листування: вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 07400; ідентифікаційний код 35625014; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_3; тел.: НОМЕР_2).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13 березня 2023 року.

Суддя В.П. Козир