Справа № 465/2080/22 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/2486/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів:- Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

в квітні 2022 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, залишено без розгляду.

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 оскаржила ухвалу суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повідомляв її про розгляд справи. Заявник разом із хворим сином перебувала за межами України на лікуванні, про що було відомо відповідачці по справі.

20 лютого 2023 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому остання просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, як безпідставну, оскільки оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Відповідач ОСОБА_3 подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою її представника.

Зважаючи на вимоги частини другої статті 372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також на те, що рішення про виклик учасників справи в судове засідання суду апеляційної інстанції для надання пояснень не приймалось, судом апеляційної інстанції переглядається процесуальна ухвала суду першої інстанції, строки перегляду якої є скороченими, колегія суддів доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, які не з`явились.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин пешої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним положенням процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , не з`явилася в судові засідання, які відбулися 01 серпня 2022 року та 06 вересня 2022 року, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі не подавала, і з урахуванням приписів пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України залишив позов без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку про те, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль, неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, для правової кваліфікації та підстави залишення позову без розгляду значення мають два останні судові засідання.

Залишення заяви без розгляду є формою закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення рішення суду.

За правилами статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Розгляд справи призначено на 31 травня 2022 року на 08 год. 50 хв. за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що в таких відсутні будь - які відомості, зокрема, супровідні листи, повідомлення про скерування позивачу копії ухвали Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року про відкриття провадження у справі, повідомлення про розгляд справи призначений на 31 травня 2022 року на 08 год. 50 хв., 15 червня 2022 року на 08 год. 45 хв., 01 серпня 2022 року на 09 год. 00 хв. та отримання нею відповідних повідомлень.

В матеріалах справи наявна лише розписка про повідомлення позивача ОСОБА_1 про розгляд справи на 06 вересня 2022 року на 09 год. 45 хв. (а.с. 59).

Вказані обставини свідчать про те, що 06 вересня 2022 року неявка позивача в судове засідання була перша, відтак, були відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду 06 вересня 2022 року відповідно до частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Статтею 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, в тому числі, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в силу положень статті 379 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки суперечить вимогам статей 223, 257 ЦПК України.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів ).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосудця повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі De Geouffre de la Pradelle v. France від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Поряд з цим, внаслідок залишення позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 без розгляду, спір, за розглядом якого позивач звернулася до суду ще у квітні 2022 року, залишився не вирішеним, тобто завдання цивільного судочинства (стаття 2 ЦПК України) не виконано.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, така підлягає скасуванню відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України, а справа - направленню до суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 372, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич