Провадження № 2/760/5085/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання - Гуцало М.В.,

представника позивача - Шморгун Р.М. (ордер від 13.04.2023),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Київської міської ради (адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36), треті особи: ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (адреса: АДРЕСА_2 ), Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) / далі - Управління Мінюсту/ (адреса: 01001, м. Київ, пров. Музейний, буд. 2д) про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

20.09.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 07.09.2022, за підписом позивачки, в якій вона просить суд:

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 22.09.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.09.2022 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 02.02.2023.

02.02.2023 підготовче засідання було перенесено на 13.04.2023.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.04.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу було призначено до розгляду по суті на 06.07.2023.

06.07.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному та було перенесено на 27.07.2023.

У зв`язку з продовженням перебування головуючого судді на лікарняному, 27.07.2023 судове засідання не відбулось та було перенесено на 12.10.2023.

В судове засідання 12.10.2023 з`явився тільки представник позивача, який підтримав доводи та вимоги, викладені у позовній заяві

Інші учасники провадження у судове засідання, призначене на 12.10.2023, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, суд врахував, що у відзиві на позовну заяву Київська міська рада ставить питання про розгляд справи у відсутність її представника.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Обґрунтування позову

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що факт її родинних відносин з матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження виданим, відділом РАГС Жовтневого району м. Києва.

У позові вказується, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 .

Зі слів позивача, спадкоємцями першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 та її рідний брат - ОСОБА_2 (третя особа у справі).

Позивач наголошує, що інші спадкоємці відсутні, так як її батько - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу спадщини.

Як вказується в позові, державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у зв`язку з тим, що нею не надано документ, що підтверджує право власності померлої на квартиру.

При цьому, позивач наголошує на тому, що вона не може пред`явити до нотаріальної контори документ, що посвідчує право власності на квартиру у зв`язку з відсутністю оригіналу такого документу, оскільки оригінал був втрачений її матір`ю.

Правова позиція відповідача

24.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому Міськрада просить суд зважаючи на докази в матеріалах справи прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с. 59-61).

При цьому, у відзиві зазначається, що за інформацією, наданою Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.02.2021 КВ-2021 № 6211, за ОСОБА_3 на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 09.06.2004 відділом приватизації державного житла Солом`янської районної у м. Києві держадміністрації та зареєстрованого в Бюро 17.06.2004 №7998.

Крім того, вказується, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Недоступ Л.Л. від 17.12.2021 зазначив, що Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 видати неможливо, у зв`язку з ненаданням позивачкою документа, що підтверджує право власності померлої на квартиру.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22.12.2020 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с. 17/, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 років померла ОСОБА_3 .

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження, виданого 06.07.1974 відділом РАГС Жовтневого району м. Києва, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 (а.с. 7).

В подальшому, ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 в результаті укладення шлюбу 30.09.1994 з ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 30.09.1994 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва (а.с. 8).

02.10.1997 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 19.05.20198 Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва (а.с. 9).

Також в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , з якого вбачається, що позивач ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_1 , в результаті укладення 12.05.2000 шлюбу з ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 12.05.2000 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10).

Таким чином, вбачається, що позивачка є дочкою померлої ОСОБА_3 .

В матеріалах справи міститься копія спадкової справи № 267/2021 заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 39-54).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 24.02.2021 позивачкою ( ОСОБА_1 ) до Першої Київської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 (зворотній бік а.с. 39).

Постановою державного нотаріуса Недоступа Л.Л. від 17.12.2021 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 54) з посиланням на те, що спадкоємець не надала правовстановлюючий документ щодо належності цієї квартири спадкодавцеві.

Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва від 04.03.2021 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні (а.с. 36) за вказаною адресою за зареєстрований ОСОБА_2 з 31.03.2004.

З інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.02.2021 (а.с. 52) вбачається, що квартира АДРЕСА_2 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.06.2004 Відділом приватизації державного житла Солом`янської районної у м. Києві держадміністрації (розпорядження № 32100), та зареєстрованого в Бюро 17.06.2004 за реєстровим № 7998.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, враховуючи, що заповіт спадкодавцем не складався, то позивачка є такою, що прийняла у спадщину 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала за життя її матері - ОСОБА_3 , як спадкоємиця першої черги (донька померлої).

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо в складі спадщини є нерухоме майно спадкоємець, який прийняв спадщину зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02. 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування (див. постанови Верховного Суду: від 20.06.2018 у справі № 640/13903/16-ц /провадження № 61-15147св18/, від 20.06.2018 у справі № 266/5267/18 /провадження № 61-6647св19/, від 20.03.2019 у справі № 550/1040/16-ц /провадження № 61-28423св18/; від 22.04.2020 у справі № 601/2592/18 /провадження № 61-17859св19/; від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18 /провадження № 61-11210св19/; від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц /провадження № 61-43734св18/, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18 /провадження № 61-9410св19/ від 02.08.2023 у справі № 640/1851/19 /провадження № 61-13504св21/, що свідчить про сталість судової практики з відповідного питання).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 /провадження № 61-16069св20/).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджені судом докази в їх сукупності свідчать про те, що спірна квартира АДРЕСА_2 належала померлій ОСОБА_3 (матері позивачки) на праві власності.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Недоступа Л. Л. від 17.12.2021 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка є спадкоємицею 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Встановивши перешкоди для оформлення права власності на спадкове майно у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх задоволення.

При цьому, суд враховує, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтерес.

З огляду на наведене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич