Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняк В.В., Янцо М., позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Левчук Т.В., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення виконаного за недійсним правочином,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

20.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою до ОСОБА_2 про повернення виконаного за недійсним правочином.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 , єдиною спадкоємицею якої являється позивачка, 14.05.2013 року придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яку остання набула за результатами прилюдних торгів, проведених 15 лютого 2013 року.

Втім, 22 липня 2015 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області у справі № 295/1884/13-ц було визнано недійсними прилюдні торги

від 15 лютого 2013 року та протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого

2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 , а рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2016 року у справі № 295/15354/15-ц та від 22 червня 2020 року у справі №295/3225/17 витребувано квартиру від ОСОБА_3 та кінцевого набувача ОСОБА_4 , а тому позивачка як спадкоємиця ОСОБА_3 має на повернення виконаного за договором купівлі продажу від 14.05.2013 року в сумі 36 000,00 доларів США, що складає 990 тисяч 990 гривень.

28.07.2022 року канцелярією Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зареєстрований відзив відповідачки ОСОБА_2 на позовну заяву, який суд повертає останній з підстав, наведених нижче.

18.08.2022 року канцелярією Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву, а 25.08.2022 року канцелярією суду зареєстровано заперечення на відзив на позовну заяву, які з огляду на повернення первісного відзиву також підлягають поверненню авторам таких.

Заяви та клопотання.

30.03.2022 року та 31.03.2022 року позивачкою ОСОБА_1 подано до суду клопотання про витребування доказів, а саме: від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. належним чином завірені копії свідоцтва про право власності від 28.02.2013 року №1207, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. на ім`я ОСОБА_2 та усіх документів, що були підставою для оформлення свідоцтва про право власності від 28.02.2013 року №1207; договору купівлі-продажу від 14.02.2013 року №2867, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.0., та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору купівлі-продажу від 14.05.2013 року №2867; від Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірені копії договору дарування від 16 жовтня 2015 року №392, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору дарування від 16 жовтня 2015 року № 392, які передано до Житомирського обласного державного нотаріального архіву у зв`язку із припиненням привабним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. нотаріальної діяльності.

28.04.2022 року на виконання ухвали суду від 31.03.2022 року завідувачем Житомирського обласного державного нотаріального архіву Предаченко М.Л. надано витребувані судом матеріали.

06.05.2022 року відповідачкою ОСОБА_2 заявлено клопотання про направлення справи за підсудністю.

09.05.2022 року представником позивача адвокатом Левчук Т.В подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

12.05.2022 року на виконання ухвали суду від 31.03.2022 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. надано до суду витребувані матеріали.

29.08.2022 року позивачкою ОСОБА_1 подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

23.08.2022 року засобом поштового зв`язку позивачкою ОСОБА_1 подано до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке зареєстровано канцелярією суду 29.08.022 року.

03.09.2022 року відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

07.10.2022 року відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

04.02.2023 року засобом поштового зв`язку позивачкою ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення справи до судового розгляду.

18.04.2023, 10.05.2023 відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

16.08.2023, 24.08.2023, 04.09.2023 стороною позивача в особі ОСОБА_1 та її представника адвоката Левчук Т.В. подані до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/.

Процесуальні дії по справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Богунського районного суду м. Житомира Стрілецьку В.О.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2021 року задоволено самовідвід судді Богунського районного суду м. Житомира Стрілецької В.О. Справу передано на повторний авторозподіл відповідно до ст.33 ЦПК України для визначення іншого судді, який розглядатиме дану справу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позов. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2022 року постановлено витребувати від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. належним чином завірені копії, а саме: свідоцтва про право власності від 28 лютого 2013 року №1207, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. на ім?я ОСОБА_2 та усіх документів, що були підставою для оформлення свідоцтва про право власності від 28 лютого 2013 року N° 1207; договору купівлі-продажу від 14 травня 2013 року № 2867, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О., та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору купівлі-продажу від 14 травня 2013 року №2867; з Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію договору дарування від 16 жовтня 2015 року №392, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П., та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору дарування від 16 жовтня 2015 року N° 392, які передано до Житомирського обласного державного нотаріального архіву у зв`язку із припиненням приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. нотаріальної діяльності.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.05.2022 року постановлено матеріали цивільної справи № 295/16965/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передати на розгляд за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І. від 13.07.2022 року постановлено прийняти до провадження цивільну справу за вказаною позовною заявою та призначити підготовче засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2022, 07.11.2022 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2023, 19.04.2023 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Корольовським районним судом міста Житомира.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяну О.В. Повторний автоматизований розподіл судової справи здійснено відповідно до наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №146/02-07 від 13.07.2023 року, на підставі пунктів 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), 17.07.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №308/5640/22 (провадження № 1-кп/308/468/22) з метою заміни головуючого судді Сарай А.І.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2023 року постановлено прийняти до свого провадження зазначену цивільну справу; призначено судове засідання у справі.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08.2023, 04.09.2023 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/.

Щодо повернення відзиву відповідачці ОСОБА_2

28.07.2022 канцелярією суду зареєстрований відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву.

Вирішуючи питання про прийняття відзиву, суд виходить з наступного.

Частиною 12 статті 33 ЦПК України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відкриття провадження у справі регулюється положеннями Глави 2 Розділу ІІІ ЦПК України . Відповідно до частини першої статті 187 цього Кодексу за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Розгляд справи на стадії підготовчого провадження регулюється положеннями Глави 3 Розділу ЦПК України.

Частиною першою статті 189 вказаного Кодексу визначено чіткі завдання підготовчого провадження: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Отже, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі (Глава 2 Розділу ІІІ зазначеного Кодексу "Відкриття провадження у справі") без виклику сторін протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків після залишення позову без руху, а розгляд справи спочатку на стадії підготовчого провадження здійснюється відповідно до положень Глави 3 Розділу ІІІ цього Кодексу "Підготовче провадження".

Разом з цим, зміна складу суду відповідно до частини 12 статті 33 ЦПК України не тягне за собою повторного вчинення дій, пов`язаних з повторним відкриттям провадження у справі та здійснення дій пов`язаних із ним.

Відповідно до ст.187 ЦПК суд, відкриваючи провадження у справі, надає строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 зазначеного Кодексу).

Зокрема визначальною подією є ухвала про відкриття провадження у справі, яка була прийнята 28.12.2021 та надано строк на подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалу про відкриття провадження по справі відповідач ОСОБА_2 отримала особисто 24.01.2022, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 300. Відтак, останнім днем встановленого судом строку на подання відзиву на позов був 08.02.2022.

Між тим, 28.07.2022 відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов з порушенням процесуального строку. Питання поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву відповідачем перед судом не поставлено.

Частиною 12 ЦПК України дійсно передбачено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку. Разом з тим, зазначені дії поширюються на процедуру розгляду справи, за виключенням тих дій, які вже були здійснені учасниками справи, в тому числі стосовно яких суд прийняв рішення.

Аналогічний за свою суттю правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 вересня 2019 року в справі № 910/16837/18, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року в справі № 237/3566/17

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку, що відзив на позовну заяву слід повернути відповідачці ОСОБА_2 як такий, що поданий із порушенням строків на його подачу.

Пояснення сторін, їх представників в судовому засіданні

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладеному у такому. Пояснили, що строк позовної давності в даному випадку обраховується з 09.09.2020, тобто з дати набрання законної сили рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2020 року по справі №295/3225/17, яким витребувано із володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 .

На запитання суду відповіли, що п 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 2013 року не був оспорений та не визнаний недійсним

Відповідач в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з позиції необґрунтованості такого та пропуску позивачем строку позовної давності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до акту про проведені публічні торги від 20.02.2013, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 28.02.2013 року, витягу від 14.05.2013 право власності на квартиру АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 /т.1, а.с.8, 99 -100, 109/.

ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 травня 2013 року відчужила квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 . Згідно п.2.1. договору ціна відчужуваної квартири встановлена у розмірі 183 420 грн., а згідно п.3.1 договору зазначену суму покупець сплатив продавцю до підписання договору /т.1, а.с.10-11, 105/.

Відповідно до даних розписки від 14.05.2013, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 в рахунок оплати за квартиру АДРЕСА_1 14.05.2013 гроші в сумі 34 800 дол. США, в тому числі 1500 дол. США, що отримала по завдатку. Претензій по оплаті до покупця не має /т.1, а.с. 9/.

З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено (інформація перевірена судом за допомогою Єдиного реєстру судових рішень), що 22 липня 2015 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області у справі № 295/1884/13-ц було визнано недійсними прилюдні торги від 15 лютого 2013 року та протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 .

До ухвалення рішення по справі № 295/15354/15-ц, на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 16 жовтня 2015 року право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 /т.1, а.с.67/.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2016 з незаконного володіння ОСОБА_3 витребувана квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 виселено, реєстрацію права власності скасовано.

З пояснень позивача та її представника в судовому засіданні встановлено (інформація перевірена судом за допомогою Єдиного реєстру судових рішень), що постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.02.2018 рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2016 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у позові.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2020 року по справі №295/3225/17, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, витребувано із володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 . Виселено ОСОБА_4 із вказаного житлового приміщення /т.1, а.с.17-22/.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2016 року /т.1, а.с.15/. З довідки приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Крох А.А. № 285/01-16 від 23.10.2017 вбачається, що відповідно до матеріалів спадкової справи №34/2017, відкритої до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , єдиною її спадкоємицею являється дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /т.1, а.с.16/.

Оцінка суду

Щодо права ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_3 на пред`явлення цього позову

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

До складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).

У постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 662/541/15-ц (провадження № 61-44995св18) Верховний Суд виснував, що під час застосування буквального тлумачення частини першої статті 1230 ЦК України можливий висновок, що спадкоємці набуватимуть лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Проте це неповністю відповідало би змісту статей 608, 1218, 1219 ЦК України та суперечило б принципу справедливості, інакше в нерівному становищі опинялися б спадкоємці кредитора-учасника договірного зобов`язання і спадкоємці кредитора-учасника недоговірного зобов`язання. Тому основним критерієм включення таких прав до складу спадщини повинно бути встановлення того, чи є право нерозривно пов`язаним із особою кредитора. Додатковим аргументом включення права на відшкодування шкоди у недоговірному зобов`язанні до складу спадщини є припис частини першої статті 1231 ЦК України, у якій передбачено перехід у спадщину обов`язку відшкодувати майнову шкоду у недоговірному зобов`язанні.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення суми в порядку ст.1212 ЦК України, ОСОБА_1 обґрунтувала ці вимоги, що вона є єдиними спадкоємцем своєї матері ОСОБА_3 , яка при житті мала право на повернення виконаного за недійсним правочином.

Аналіз підстав позову свідчить, що вимога про повернення виконаного за недійсним правочином у спірних правовідносинах безпосередньо не пов`язана із особою спадкодавця, не має суто особистісного характеру, а отже, спадкоємець кредитора ОСОБА_3 має право на пред`явлення цього позову.

По суті заявлених позовних вимог

Конституцією України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Судом встановлено, що право власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , виникло внаслідок проведення прилюдних торгів.

В подальшому ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 14 травня 2013 року відчужила вказану квартиру на користь ОСОБА_3 за ціною 183 420 грн., однак рішенням суду визнано проведення прилюдних торгів, на підставі яких виникло право власності продавця, недійсними.

Отже, ті правові наслідки, які випливають з договору купівлі продажу від 14 травня 2013 року, що був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , припинилися. Незаконність набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру вказує на недійсність укладеного в подальшому договору про відчуження такої нерухомості відповідно до статті 658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибувало майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодо відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент йог набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; потерпілий вимагає повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 має право на одержання від ОСОБА_2 грошових коштів, сплачених за придбання квартири, навіть за тієї умови, що договір купівлі продажу, укладений безпосередньо між цими особами не був визнаний судом недійсним, враховуючи тлумачення статей 658 та 1212 ЦК України.

Вищенаведене свідчить проте, що законні підстави набуття коштів ОСОБА_2 , сплачених ОСОБА_3 за спірну квартиру, згодом відпали, а тому грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України.

Вирішуючи питання щодо суми, що підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

Позивач, заявляючи позов про повернення виконаного за недійсним правочином, визначив розмір стягнення не відповідно до цього недійсного правочину, а відповідно до розписки, яку він отримав від продавця.

Разом з тим, у пункті 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 2013 року зазначено, що продаж вчинено на суму 183 420 грн.; вказаний пункт договору сторонами не був оспорений та не визнаний недійсним, отже наявні правові підстави для повернення коштів позивачу як спадкоємцю ОСОБА_3 саме в сумі, визначеній у договорі.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_3 сплатила відповідачу за спірну квартиру суму коштів в доларах США згідно з розпискою, не заслуговують на увагу, оскільки розписка від 14 травня 2013 року не має правового значення, правовідносини щодо повернення майна (грошових коштів) у цій справі виникли саме на підставі договору купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу від 14 травня 2013 року посвідчено нотаріусом та укладено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому має значення саме ціна, визначена саме цим договором.

Отже, ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 має право на отримання від ОСОБА_2 183 420 грн. як виконаного за недійсним правочином.

У даній справі відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні 07.09.2023 до ухвалення судового рішення усно заявила про сплив позовної давності за звернутими до неї позовними вимогами.

При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Заява про її застосування може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 09.04.2019 по справі №912/1104/18 та підтримана в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 вересня 2019 року по справі № 904/4342/18.

Позивачка заперечили пропуск позовної давності, наполягаючи на початку його обрахування з дати набрання законної сили рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2020 року по справі №295/3225/17, яким витребувано із володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 .

Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16, постанові ВСУ від 22.02.2017 №6-17цс17.

Суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_3 , маючи статус третьої особи в справі № 295/1884/13-ц, достеменно довідалася про те, що прилюдні торги визнано недійсними та про те, що відпала правова підстава стосовно сплати коштів (зокрема на користь ОСОБА_2 ) саме 22.07.2015 з моменту набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22.07.2015.

Адже вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили 22.07.2015, було визнано недійсними прилюдні торги від 15 лютого 2013 року та протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 , а в договорі купівлі продажу від 14.05.2013, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чітко зазначено, що документом, що підтверджує право власності продавця на квартиру, є свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 28.02.2013.

Отже, із позовною вимогою про повернення виконаного за недійсним правочином у даній справі ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 звернулася 20.12.2021 з пропуском загального трирічного строку позовної давності.

Наявність іншого судового провадження (у справі № 295/3225/17 ) та його тривалість не може вважатися поважною причиною пропуску позовної давності, оскільки таке судове провадження № 295/3225/17 було ініційоване та спрямоване на відновлення прав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за результатом розгляду якого задоволено вимоги останніх про витребування майна від кінцевого набувача ОСОБА_4 . Тобто майно за результатом вирішення такого спору й ухвалення рішення у справі 295/3225/17 вибуло від кінцевого набувача ОСОБА_4 , а не від ОСОБА_3 або її спадкоємця ОСОБА_1 .

Таким чином, у задоволенні вимоги про повернення виконаного за недійсним правочином слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення виконаного за недійсним правочином відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 11.09.2023 року.

Суддя Олена ГОЛЯНА