справа № 382/1549/19 головуючий у суді І інстанції Кисіль О.А.
провадження № 22-ц/824/3735/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2023року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 (після зміни - ОСОБА_3 ) до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, понесених на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та з урахуванням неодноразово збільшених позовних вимог просила стягнути з відповідача половину вартості понесених додаткових на утримання неповнолітньої дитини витрат в загальному розмірі 95 205 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 12 травня 2014 року було розірвано. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно медичного висновку - рішення ЛКК від 01 червня 2017 року - ОСОБА_4 набув статусу дитини-інваліда. Внаслідок наявного захворювання дитина має затримку в розвитку, не розмовляє, а тому потребує постійного догляду, особливого харчування та коштовного медичного лікування. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області (справа № 382/986/13) від 25 липня 2013 року стягується щомісячно, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року змінено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установивши його в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, даного розміру аліментів не достатньо для покриття витрат, які викликані особливими обставинами, а саме його хворобою. В той же час, відповідач будь-якої участі у додаткових витратах на лікування дитини не приймає. Оскільки, на даний час відповідач є особою працездатною, не є інвалідом, позивач вважає, що він має нести порівну з позивачем додаткові витрати на дитину. У липні 2019 року позивач звернулася до відповідача з проханням відшкодувати вищевказані витрати в добровільному порядку до 15 серпня 2019 року. Однак, станом на 20 серпня 2019 року зазначену вимогу відповідач не виконав.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати, понесені на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово, що складає 76 914 грн. 77 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження суми додаткових витрат у загальному розмірі 95 205 грн. Також, не надані підтверджуючі медичні документи щодо необхідності проведення лікування та призначення ліків зазначених в первинних документах. Відповідач зазначає, що позивач по справі всіляко перешкоджає йому приймати участь у вихованні дитини, але він слідкує за її життям, здоров`ям, розвитком. Тому, маючи підстави для сумніву в сумі додатково затрачених коштів, він вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Всупереч всіх законних підстав для відмови у задоволенні в позові, ухвалюючи рішення, суд взяв за основу і як докази по справі про понесені позивачем додаткові витрати на утримання дитини, без будь-якого підтвердження призначення медичного лікування, проведення оплати та виконання послуг, надані суду представником позивача (договори, накладні, рахунки та інші) документи, які відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 03 січня 2017 року є первинними, що містять відомості про господарську діяльність (але не підтверджують здійснення господарської операції), що належно не підтверджуються про їх проведення та оплату, тобто документи, які не є належними та допустимими доказами. Крім того, всупереч вимогам ст.265 ЦПК України жоден із доводів відповідача не був врахований. Фактично, ці доводи були тільки продекларовані в рішенні. Будь-якої мотивованої оцінки відхилення та не взяття до уваги заперечень відповідача на неналежність та недопустимість наданих позивачем суду доказів понесених витрат, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову судом у рішенні не зазначено. Рішення не містить і мотивованої оцінки аргументів наведених іншими учасниками справи. Зокрема, показам свідка ОСОБА_6 про неналежність їй підпису поставленому в документах від її імені.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 (після зміни ОСОБА_3 ) вказує про те, що рішення є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам процесуального та матеріального права. В своїй апеляційній скарзі відповідач звертає увагу на те, що позивачем не надані підтверджуючі медичні документи щодо необхідності проведення лікування, в тому числі і в центрі «Пріоритет», та призначення ліків зазначених в первинних документах. Проте, зазначені доводи не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься достатньо відомостей про стан здоров`я дитини, а саме медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації та призначення щодо лікування дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Поліське Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9) має РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с.10) та згідно посвідчення серії НОМЕР_2 отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда (а.с.11) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 12 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу ОСОБА_2 ) та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області 28 квітня 2012 року, запис акту № 29, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишено ОСОБА_2 (а.с. 56).

Згідно копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Зазначаючи про понесені додаткові витрати на утримання дитини, позивач ОСОБА_2 надала суду ряд доказів, з яких вбачається наступне:

відповідно до довідки № 29, виданої КП «Яготинським центром первинної медико-санітарної допомоги» від 27 березня 2017 року, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у педіатра КЗ «ЯЦПМСД» з діагнозом ДЖВШ по гіпотонічному типу ангіохоліт (а.с.15, т.1);

згідно копії консультативного висновку № 287 від 15 березня 2007 року Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОМАТДИТ», ОСОБА_4 має діагноз «Задержка психо-речового розвитку» (а.с.16, т.1);

відповідно до довідки ТОВ «Центр Пріоритет» від 02 квітня 2019 року ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в Центрі Пріоритет з 26 березня 2019 року по 02 квітня 2019 року, та йому проведено курс лікування з зазначенням проведеного лікування (а.с.17, т.1).

відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ЯЦПМС» діагноз ОСОБА_4 - дитячий аутизм із зазначенням рекомендації по лікуванню, в тому числі прийому Цереброкурин та лікування в центрі «Пріоритет» (а.с.18, т.1);

відповідно до консультативного заключення психіатра ТОВ «Центр Пріоритет» від 09 січня 2019 року ОСОБА_4 має діагноз - дитячий аутизм із зазначенням рекомендації по лікуванню, в тому числі прийому Цереброкурин та лікування в центрі «Пріоритет» (а.с.19, т.1);

з довідки від 01 лютого 2019 року наданою ТОВ «Центр Пріоритет», вбачається, що ОСОБА_4 проходив лікування з 09 січня 2019 року по 01 лютого 2019 року із зазначенням проведеного лікування (а.с. 20);

Відповідно до довідки ТОВ «Центр Пріоритет» від 09 січня 2019 року, вбачається, що у ОСОБА_4 наявні скарги на порушення поведінки та адаптації, та згідно висновків має діагноз: Дитячий аутизм, когнітивна недостатність, недорозвинення мовлення, порушення емоційно-вольової та комунікації F84.0 (а.с.21, т.1);

згідно копії сертифікату якості № 40 від 12 грудня 2018 року виданого ТОВ «НІР» на препарат Цереброкурин, вбачається, що даний розчин сертифіковано (а.с.22, т.1), та відповідно до товарного чеку № ИП-ЧК-0004709 від 04 лютого 2019 року в постачальника ТОВ «Интелекс» Аптека № 1 було придбано препарати Цереброкурин, Хладоелемент та пакет з логотипом на загальну суму 9174 грн. 56 коп. (а.с.23, т.1);

відповідно до накладних № 40 від 01 листопада 2018 року, № 45 від 01 грудня 2018 року, № 30 від 01 вересня 2018 року, № 36 від 01 жовтня 2018 року, № 8 від 01 лютого 2019 року, № 8 від 01 березня 2019 року вбачається, що за надане ОСОБА_10 навчання в класі розвитку «Планета щастя» оплачувалися кошти в сумі 560 грн. по кожній накладній, лише за накладною № 8 від 01 березня 2019 року було сплачено за навчання кошти в сумі 640 грн. ( а.с.24-26, т. 1);

згідно акту про надані медичні послуги ТВЛ + (а.с.27, 183, т.1) вбачається, що у ОСОБА_4 було взято венозну кров для проведення аналізу (Коагулограмми), на загальну суму 405 грн.

відповідно до рахунку № 3802 від 27 липня 2019 року від Стоматології для дітей та майбутніх «Mom`s» ОСОБА_4 було проведено видалення 2-х тимчасових зубів на суму 1 200 грн. (а.с. 28,180, т. 1);

згідно чеку № 19784 від 06 лютого 2019 року ТОВ «Лекфарм» на суму 63,21 грн. вбачається, що було куплено 10 ампул Магне-В6, та згідно чеку № 19042 від 28 січня 2019 року на суму 107,50 грн. було придбано сироп «Гербіон» (а.с.29, 180, т. 1);

згідно рахунку на оплату № 9 від 14 січня 2019 року ТОВ «Центр Пріоритет» вбачається, що ОСОБА_2 було придбано комплексну програму з розвитку в сумі 14 800 грн. для лікування ОСОБА_4 (а.с.30, т.1), та відповідно до копії Акту надання послуг № 16 від 21 січня 2019 року виконавцем були виконані роботи з комплексної програми розвитку для ОСОБА_4 (а.с.31, т.1);

відповідно до рахунку на оплату № 33 від 01 лютого 2019 року ТОВ «Центр Пріоритет» вбачається, що ОСОБА_2 було придбано комплексну програму з розвитку в сумі 7 130 грн. для лікування ОСОБА_4 (а.с.32, т.1), та відповідно до Акту надання послуг № 20 від 01 лютого 2019 року виконавцем були виконані роботи з комплексної програми розвитку для ОСОБА_4 (а.с.33, т. 1);

з розрахунку - фактури № 776 від 09 січня 2019 року ТОВ «Центр Пріоритет», вбачається, що пацієнту ОСОБА_4 (мати ОСОБА_2 ) проведено такі послуги: енцефалограма головного мозку, консультація невролога та психіатра на загальну суму 1 300 грн. (а.с. 34, т.1).

відповідно до довідки від 27 липня 2019 року «Модифіковані шкірні проби з лікарськими засобами» ОСОБА_4 проведено Прик-тест на анестетики (а.с.35) та відповідно до квитанції від 27 липня 2019 року було сплачено 270 грн. (а.с.35 на зворотній стороні, т. 1);

відповідно до розрахунку на оплату № 98 від 02 квітня 2019 року ТОВ «Центр Пріоритет» вбачається, що ОСОБА_2 було придбано комплексну програму з розвитку в сумі 18 700 грн. для лікування ОСОБА_4 , та відповідно до Акту надання послуг № 57 від 03 квітня 2019 року виконавцем були виконані наступні роботи з комплексної програми розвитку для ОСОБА_4 (а.с.36, т.1);

відповідно до договорів про надання послуг № 5 від 01 вересня 2018 року, № 7 від 01 жовтня 2018 року, № 9 від 01 листопада 2018 року, № 2 від 18 грудня 2018 року, № 1 від 01 січня 2019 року, № 4 від 0103 2019 року, вбачається, що договори укладені між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , виконавець ОСОБА_13 взяла на себе наступні обов`язки: здійснювати денний догляд за дитиною, надавати послуги на дошкільній освіті, та розвагах (а.с.37-50, т. 1);

згідно довідки від вчителя ОСОБА_13 від 28 лютого 2019 року, вбачається, що ОСОБА_4 відвідує заняття в центрі «Планета щастя», це розвиваючі заняття, для вдосконалення великої та дрібної моторики, відчуттів, мислення, мовлення, пам`яті, уваги (а.с.53, т. 1);

згідно консультативного висновку КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» дитячого відділення вбачається, що ОСОБА_4 був проконсультований 20 жовтня 2017 року, відповідно до чого складено висновок: Дитячий аутизм, система недорозвинення мовлення І рівня та надані рекомендації (а.с.57);

згідно рахунку на оплату № 371 від 24 вересня 2019 року ТОВ «Центр Пріоритет» вбачається, що ОСОБА_2 було придбано ряд послуг для лікування ОСОБА_4 на загальну суму 32 380 грн. (а.с.67, т.1), та відповідно до копії Акту надання послуг № 253 від 03 жовтня 2019 року виконавцем були виконані послуги для лікування ОСОБА_4 на загальну суму 32 380 грн. (а.с.66, т.1);

згідно виписки від 03 жовтня 2019 року ТОВ «Центр Пріоритет» (а.с.68) вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в Центрі Пріоритет (м. Київ) з 24 вересня 2019 року по 03 жовтня 2019 року та йому було проведено: консультація невролога, електроенцефалограма, логопедичні та розвиваючі заняття, логопедичний масаж, оксі-терапія та ін.;

відповідно до товарного чеку № ИП-Чк-0032942 від 21 вересня 2019 року в ТОВ «Интелекс» Аптека № 1 було придбано препарат Цереброкурин на суму 9 140 грн. 41 коп. (а.с.70, т. 1), який відповідно до копії сертифікату якості № 41 від 11 травня 2019 року є сертифікованим препаратом (а.с. 71, т. 1);

відповідно до товарного чеку № ИП-Чк-0001100 від 13 січня 2020 року та квитанції в ТОВ «Интелекс» Аптека № 1 було придбано ліки «Цереброкурин», термобокс, хладоелемент, пакет з логотипом на суму 9 275 грн. 31 коп. (а.с. 126, т. 1);

згідно сертифікату якості № 40 від 12 грудня 2018 року виданого ТОВ «НІР» на препарат Цереброкурин, вбачається, що даний розчин для ін`єкцій сертифіковано (а.с.123, т. 1);

згідно рахунку на оплату № 81 від 02 березня 2020 року ТОВ «Центр Пріоритет» вбачається, що ОСОБА_2 було придбано ряд послуг для лікування ОСОБА_4 на загальну суму 29 150 грн. (а.с.125, т.1), та відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 58 від 13 березня 2020 року виконавцем були виконані роботи для лікування ОСОБА_4 на загальну суму 29 150 грн (а.с.124, т.1);

згідно виписки від 13 березня 2020 року ТОВ «Центр Пріоритет» вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в Центрі Пріоритет (м. Київ) з 02 березня 2020 року по 13 березня 2020 року та йому було проведено консультація невролога, електроенцефалограма, логопедичні та розвиваючі заняття, логопедичний масаж, томатіс терапія 4 курс та ін. (а.с. 127, т. 1);

відповідно рецепту № 34155 від 24 квітня 2020 року виданого КНП «ЯЦПМСД» ОСОБА_4 виписано препарат Цереброкурин (а.с.133, т. 1);

відповідно до товарного чеку № ИП-Чк-0010879 від 30 квітня 2020 року та квитанції в ТОВ «Интелекс» Аптека № 1 було придбано ліки «Цереброкурин», термобокс, хладоелемент, пакет з логотипом на суму 9 267,81 грн. (а.с.134-135, т. 1);

згідно виписки від 16 серпня 2020 року ПП «Центр Стимуляції Мозку» вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні з 03 серпня 2020 року по 16 серпня 2020 року та йому було проведено: консультація невролога, електроенцефалограма, логопедичні та розвиваючі заняття, логопедичний масаж, томатісі-терапія 4 курс (а.с.138, т. 1);

згідно рахунку на оплату № 223 від 03 серпня 2020 року ПП «Центр Стимуляції Мозку» вбачається, що ОСОБА_2 було придбано комплексну програму для лікування ОСОБА_4 на загальну суму 7 650 грн. (а.с.140, т.1), та відповідно до Акту надання послуг № 128 від 14 серпня 2020 року виконавцем виконані роботи (надані такі послуги) на суму 7 650 грн (а.с.139, т.1);

відповідно до виписки, виданої дільничним педіатром Біц В.П. КНП «ЯЦПМСД», вбачається, що ОСОБА_4 інвалід з дитинства з діагнозом дитячий аутизм та йому рекомендовано пройти курс дельфінотерапії (а.с.150, т. 1);

згідно довідки, виданої Центром дельфінотерапії та реабілітації «НЕМО», вбачається, що ОСОБА_4 пройшов курс дельфінотерапії з 01 вересня 2020 року по 05 вересня 2020 року в Одеському Культурно-Оздоровчому комплексі «НЕМО» вартість курсу склала - 10 000 грн. (а.с.151), та відповідно до рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали в номері 324 з 29 серпня 2020 року по 06 вересня 2020 року, за що вартість проживання склала 53 920 грн. (а.с.152, т. 1).

З наведених документів вбачається, що в загальному позивачем було понесено витрат на суму 190 413 грн. 80 коп. Позивач просила стягнути з відповідача зазначених витрат, що складає 95 205 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи те, що в матеріалах справи наявні консультативні висновки, виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідки з лікарні, де зазначено діагноз ОСОБА_4 та рекомендації щодо його лікування, містяться і докази проведення вказаного лікування дитини, як і понесених витрат матір`ю дитини, які можливо вважати як належні і допустимі відповідно до постанови Верховного Суду від 04 грудня 2019 року, справа № 320/383/19, а також які містять ЄДРПО, найменування підприємства, установи, організації, номер реєстрації касового ордера, дату складання документа, підписи на касових ордерах, печатки, що викладене у постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року, справа № 545/3115/19.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій та (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, окрім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка перебуває на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 суд звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Як зазначив Верховнии? Суд у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, провадження №61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі,

б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками,

в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там),

г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року, справа № 320/383/19 провадження № 61-18284св19, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказувала про те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12 травня 2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала про те, що згідно медичного висновку-рішення ЛКК від 01 червня 2017 року їх неповнолітній син - ОСОБА_4 набув статусу дитини-інваліда. Внаслідок наявного захворювання дитина має затримку в розвитку, не розмовляє, а тому потребує постійного догляду, особливого харчування та коштовного медичного лікування.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача 76 914 грн. 77 коп. додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи містяться як докази проведення лікування дитини, так і докази понесених витрат матір`ю дитини.

При цьому, суд першої інстанції, жодним чином не мотивував свого рішення та не обґрунтував належну до стягнення з відповідача суму, не вказав її складових, не конкретизував за які саме ліки, послуги чи навчання мають бути стягнуті зазначені кошти.

Також, судове рішення не містить обґрунтувань та мотивів відмови в задоволенні іншої частини вимог з зазначенням точної суми та послуг, що їй відповідають.

Вирішуючи питання про склад додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У позовній заяві позивач вказувала про те, що за рекомендаціями лікарів з метою розвитку здібностей дитини, ОСОБА_4 займається в класі розвитку «Планета щастя». Вартість такого навчання за період з серпня 2018 року по березень 2019 року склала 3 440 грн. На підтвердження зазначених витрат позивач надала договори про надання послуг (№1-9) та накладні про оплату зазначених послуг. Надані позивачем договори про надання послуг № 1-9 укладені між ФОП ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т. 1, а.с. 37-50) ніяким чином не підтверджують додаткових витрат на дитину, оскільки позивач не є їх учасником, а їх зміст ніяким чином не дає підстав стверджувати, що вони стосуються ОСОБА_4 . При цьому, надані суду накладні з описом послуги «навчання ОСОБА_4 в класі розвитку «Планета щастя» (т. 1 а.с. 24-26) не є фінансовими документами, а тому за відсутності інших доказів на підтвердження як факту навчання дитини в даному закладі так і необхідності саме в такому навчанні, не можуть бути підтвердженням понесення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до cт. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту ( касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ, тощо) що підтверджує факт продажу товарів, надання послуг. Надані суду накладні таким вимогам не відповідають.

Щодо витрат на проведення прик-тесту на суму 270 грн., позивачем не надано доказів медичного призначення (рецептів, рекомендацій) щодо проведення такого тесту дитині, а також доказів того, що такі витрати були зумовлені особливими обставинами.

Щодо наданих позивачем квитанцій на покупку та оплату ліків, а саме сиропу Гербіон на суму 107,50 грн. та ампул Магне-В6 на суму 63,21 грн., останньою не надано суду доказів щодо медичного призначення зазначених ліків дитині, а також доказів того, що такі витрати були пов`язані з особливими обставинами.

Відтак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, на що обґрунтовано посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги в частині не підтвердження позивачем витрат на навчання дитини в ТОВ «Центр Пріоритет», апеляційний суд вважає обґрунтованими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Лікування в зазначеному центрі пов`язане з захворюванням ОСОБА_4 . В той же час, ТОВ «Центр Пріоритет» є товариством не державної та не комунальної форми власності, яке за кошти надає послуги загальної та спеціалізованої медичної практики.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача половини витрат, понесених на лікування дитини в зазначеному центрі, позивач не надала суду жодного доказу, що таке лікування було узгоджене з відповідачем чи такого лікування не було можливості отримати в закладах комунальної чи державної форми власності.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що витрати на лікування в ТОВ «Центр Пріоритет» є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України.

Доводи апеляційної скарги в частині невідповідності витрат відповідача на лікування дитини в ПП «Центр Стимуляції Мозку» законодавчо встановленим критеріям додаткових витрат на дитину є обґрунтованими, з огляду на наступне.

З наданих позивачем рахунку на оплату послуг (придбаних товарів), акту наданих послуг в ПП «Центр Стимуляції Мозку» на суму 29 150 грн., акту надання послуг в зазначеному центрі від 14 серпня 2020 року на суму 7 650 грн. вбачається, що ОСОБА_4 проходив лікування в зазначеному закладі.

В той же час, як було зазначено вище щодо ТОВ «Центр Пріоритет», ПП «Центр Стимуляції Мозку», є приватним підприємством, яке за кошти надає медичні послуги. Пов`язуючи такі витрати з додатковими витратами на утримання дитини, позивач не надала суду доказів, що таке лікування, а саме заклад та вартість були погоджені з відповідачем чи доказів того, що таке лікування рекомендоване лікарем і його неможливо провести в комунальних чи державних лікувальних закладах.

Отже, зазначені витрати не відповідають вимогам ст. 185 СК України та вимоги про їх стягнення з відповідача задоволені бути не можуть.

З аналогічних підстав не можуть бути задоволені вимоги про стягнення з відповідача витрат на забір крові та проведення аналізу коагулограма у розмірі 405 грн. Доказів призначення таких аналізів ОСОБА_4 та неможливості їх проведення в медичних закладах комунальної чи державної форми власності матеріали справи не містять.

Що стосується витрат понесених позивачем на пройдений дитиною курс дельфінотерапії на суму 10 000 грн., то такі витрати є обґрунтованими, лікування рекомендоване дитині відповідно до медичної виписки дільничного педіатра (а.с. 150), а, відтак, половина вартості цих витрат підлягає стягненню з відповідача, а саме у розмірі 5 000 грн. (10 000/2).

Разом з тим, витрати понесені позивачем на проживання з дитиною в готелі на загальну суму 53 920 грн., є необґрунтованими, не є такими, що викликані особливими обставинами. Позивачем не доведено, що такі витрати були необхідними, неминучими та такими, що нерозривно пов`язані з необхідністю проходження дитиною курсу дельфінотерапії.

Що стосується витрат на лікування дитини препаратом Цереброкулін, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З наданих суду доказів вбачається, що на підтвердження позовних вимог в цій частині ОСОБА_2 надала суду докази понесення нею витрат на придбання зазначених ліків у розмірі 9 174,56 грн. (а.с.23, т.1), 9 140, 41 грн. (а.с. 70, т.1), 9 275, 31 грн. (а.с. 126, т.1), 9 267, 81 грн. (а.с. 134-135, т.1), що в загальному розмірі склало 35 858 грн. 09 коп. Придбані позивачем ліки рекомендовані дитині спеціалістами (а.с.18,19,133, т.1). Відтак, витрати у розмірі 18 429 грн. 05 коп. (35 858,09/2) є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З зазначених підстав є не обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неналежності, як доказів товарного чеку від 04 лютого 2019 року на суму 9 174,56 грн., товарного чеку від 21 вересня 2019 року на суму 9 140,41 грн., що доданий до заяви про збільшення позовних вимог від 17 жовтня 2019 року, товарного чеку від 13 січня 2020 року на суму 9 275, 31 грн., товарного чеку від 30 квітня 2020 року на суму 9 267,81 грн. у відповідності до яких ОСОБА_4 купувався препарат Цереброкурин.

Також, позивачем було понесено витрати на видалення двох тимчасових зубів ОСОБА_4 на загальну суму 1 200 грн. Зазначені витрати є витратами на лікування дитини, а, відтак, з відповідача підлягає стягненню половина їх вартості, а саме у розмірі 600 грн. (1200/2).

Отже, загальна сума додаткових витрат, понесених позивачем на утримання дитини та половина з яких підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 48 058,09 грн., а саме:

- 9 174, 56 грн. за придбання ліків Цереброкурин ( т. 1, а.с. 23);

- 1 200 грн. за видалення зуба (т. 1 а.с. 28);

- 9 140, 41 грн. за придбання ліків Цереброкулін ( т. 1, а.с. 70);

- 9 275, 31 грн. за придбання ліків Цереброкулін ( т. 1, а.с. 126);

- 9 267, 81 грн. за придбання ліків Цереброкулін ( т. , а.с. 135);

- 10 000 грн. вартість курсу дельфінотерапії (т. 1, а.с. 151).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 в сумі 24 029, 05 грн. (48 058,09/2).

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про наявність підстав до стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 76 914 грн. 77 коп. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення та постановлення нового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви сплаті підлягав судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (25,24%), а саме у розмірі 250 грн. 48 коп.

При подачі апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1 488 грн. 60 коп. Оскільки позивач звільнена від судового збору, то на користь відповідача підлягає компенсації за рахунок держави сплачений судовий збір пропорційно до відхиленої частини позовних вимог (74,76%), а саме у розмірі 1 112 грн. 87 коп.

Враховуючи зазначене, різниця, яка підлягає компенсації відповідачу за рахунок держави та стягненню з відповідача в дохід держави складає 862 грн. 39 коп. (1112,87 - 250,48).

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_2 (після зміни - ОСОБА_3 ) до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, понесених на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 (у минулому ОСОБА_2 ), проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина у розмірі 24 029 (двадцять чотири тисячі двадцять дев`ять) гривень, 05 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Компенсувати за рахунок держави на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 862 (вісімсот шістдесят дві) гривні 39 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Мережко М.В.