Справа № 758/5166/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Лещенко О.В.,

при секретарі - Конончуку Д.М.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.08.2022 року відкрито провадження по справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач з відповідачем жили у шлюбі добре понад 25 років, виховували сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та набували майно. Протягом останніх двох років відношення з відповідачем поступово погіршувались. Як стало відомо позивачу у відповідача з`явилась інша сім`я, що і призвело до розриву нашого шлюбу. Подружні відносини між подружжям припинилися з 19.03.2022, коли відповідач виїхав до нової родини, до дня подання позову. На даний час відповідач та позивач проживаютьокремо, спільне господарство не ведуть. Від початку воєнного стану в Україні і в лютому та березні Відповідач жодним чином не потурбувався ні про позивача, ні про сина. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам сина. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.

Відповідач 07.10.2022 року звернувся до суду з відзивом, у якому не заперечував проти задоволення позову позивача, проте заперечував проти обставин, викладених позивачем у її позовній заяві. Так, відповідач зазначав, що вказані у позивачем у позовній заяві доводи не відповідають дійсності та не стосуються предмету розгляду цієї справи. В шлюбі подружжя прожило добре, мали гарні сімейні стосунки, спільно виховали чудового сина, спільно дали йому хорошу освіту. Але впродовж останніх двох років стосунки погіршувались, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин, спільне проживання стало неможливим, тому 19.03.2022 відповідач виїхав з житла, в якому він спільно проживав з позивачем. Погодився, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить також і його інтересам, підстави для застосування заходів примирення відсутні. Заперечив посилання позивача на те, що «в самі тяжкі перші тижні лютого - березня 2022 року, ОСОБА_3 жодним чином не потурбувався про сина ОСОБА_5 , та не проявив людяності, любові та батьківського обов`язку та захисту.». Сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 2022 році виповнилось 26 років. Відповідач має гарні стосунки з сином. У той же час, стосунки сина та відповідача не стосуються стосунків позивача та відповідача. Просив не приймати до уваги у цій справі доводи позивача наведені в позовній заяві, що стосуються відносин відповідача з сином ОСОБА_5 . Також відповідач не погодився з доводами позивача щодо відсутності спору щодо поділу майна, належного подружжю на праві спільної сумісної-власності, оскільки такі питання ще не вирішені та будуть вирішуватись сторонами окремо від цієї справи. Відповідач не погодився з доводами позивача відносно його відмови розірвати шлюб шляхом звернення до Подільського РАЦС. Відповідач неодноразово пропонував позивачу вирішити питання розлучення шляхом спільного звернення до Подільського РАЦС, однак позивач залишила такі пропозиції поза увагою.

В судовому засіданні позивач просила задовольнити позов, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Зазначила, що спір про поділ майна між сторонами відсутній.

Представник позивача підтримав позицію Позивача.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розірвати шлюб між ним та позивачем. Визнав в судовому засіданні, що на даний час має близькі стосунки з іншою жінкою. Зазначив, що спір про поділ майна між сторонами був, але на даний час він вже вирішений.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Представник відповідача підтримав позицію Позивача.

Судом достовірно встановлено, що між сторонами 11 листопада 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва, про що в зроблено запис за № 630 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 .

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він підтримує свою позицію, викладену у відзиві. Пояснив, що 19.03.2022 він виїхав з житла, в якому він спільно проживав з позивачем та з того часу спільного господарства з позивачем не веде. Заперечив посилання позивача на те, що жодним чином не турбувався про сина ОСОБА_5 після початку війни. Зазначив, що його стосунки з сином не мають відношення до даної справи.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що дійсно останні кілька років подружні стосунки між сторонами погіршились, між ними були сварки. 19.03.2022 відповідач виїхав з житла, в якому він спільно проживав з позивачем. З того часу сторони не живуть як одна сім`я.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та з березня 2022 року не ведуть спільного господарства.

З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 листопада 1995 року року Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва (актовий запис № 630), між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , розірвати та вважати його припиненим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до вимог ч. 2 ст. 115 СК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

-позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

-відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О. В. Лещенко