МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
__________________________________________________________________
Провадження 4с/521/10/23
УХВАЛА

24 січня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши матеріали скарги боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича в межах виконавчого провадження № 68231958

стягувач : Моторне (транспортне) страхове бюро України

предмет скарги: бездіяльність приватного виконавця

ВСТАНОВИВ:

Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 звернувся із вищевказаною скаргою, в якій просив :

- зобов`язати приватного виконавця Колечка Д.М. скасувати постанову про розшук майна боржника від 07.02.2022 року, постанову про арешт коштів боржника від 19.01.2021 року, повернути виконавчий документ без виконання, закривши виконавче провадження N68231958.

В обґрунтування скарги боржник послався на те, що на примусовому виконанні приватного виконавця перебуває рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 20.01.2020 року по спарві № 521/18090/19 (ВП № 68231958).

В межах ВП приватним виконавцем, зокрема, винесені постанови :

19.01.2022 року - про арешт коштів боржника

7.02.2022 року - про розшук майна боржника, а саме автомобілю марки Volkswagen Transporter, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1

13.09.2022 року ОСОБА_1 надав виконавцю ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від28 квітня 2022 про розстрочку виконання судового рішення, просив скасувати розшуку автомобілю.

В обгрунтування заяви боржник послався також на часткову сплату боргу.

Приватним виконавцем заява боржника залишена без задоволення (листи від 19.09.2022 року, 24.10.2022 року).

ОСОБА_1 стверджував, що бездіяльність приватного виконавця суперечить п. 8 ч. 1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», за яким виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Боржник також стверджував, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2022 року містить хибні відомості про суму стягнення за судовим рішенням, замість 46009,12 грн вказано 54010 ,74 грн.

В процесі розгляду скарги боржник доводи скарги підтримав.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. скористався процесуальним правом надання пояснень по суті скарги, повідомлений судом про її розгляд, заперечував проти задоволення скарги, пославшись на відповідність виконавчих дій вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

На виконання ухвали суду від 09.12.2022 року приватний виконавцем надані суду матеріали виконавче провадження 68231958.

Стягувач процесуальним правом надання пояснень по суті скарги не скористався. Дослідивши скаргу, доводи боржника, приватного виконавця, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (Конституція України, ЦПК України).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» засадами провадження, зокрема, є верховенство права, обов`язковість виконання рішень, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

В порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 19.01.2022 року постановою приватного виконавця Колечка Д.М. на підставі виконавчого документу по справі № 521/18090/19 за рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 20.01.2020 року відкрито виконавче провадження № 68231958.

За вищевказаним рішенням з ОСОБА_1 на користь МТСБУ стягнута суму страхового відшкодування в розмірі 54010,74 грн., судовий збір - 1 921 грн.

За наслідками перегляду заочного рішення від 20.01.2020 року , сума стягнення становить 47645,53 грн

19.01.2021 року постановою виконавця в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти боржника накладений арешт.

За інформацією Державної фіскальної служби України № 131475077 від 19.01.2022 року приватним виконавцем встановлено, що у боржника доходи відсутні.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №295313805 від 19.01.2022 року боржник є власником квартири загальною площею 45,2 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 .

За відомостями МВС України №13145075 від 19.01.2022 року за боржником зареєстрований транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen Transporter 2006 року випуску номерний знак НОМЕР_1 .

07.02.2022 року постановою приватного виконавця автомобіль боржника оголошений у розшук.

Згідно супровідних документів, поштового конверта № 0042 від 21.05.2022 року постанови були надіслані виконавцем боржнику за адресою реєстрації місця проживання, що відповідає довідці № п4-26698-ю/л від 02.02.2022 року Департаменту надання адміністративних послуг ОМР (м.Одеса, вул. М.Бабаджаняна, 27 кв.58).

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одесивід 28.04.2022 року виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 22.10.2020 року розстрочено на один рік, починаючи з дати набрання ухвалою законної сили рівними щомісячними платежами по 3970 грн. 46 коп.

Боржник 13.09.2022, 11.10.2022 року, заявами вх.2306, вх. 2696 звернувся до приватного виконався з вимогою про скасування розшуку автомобілю.

В обгрунтування заяви боржник послався на часткову сплату боргу, ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 28.04.2022 про розстрочку виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22.10.2020 року.

Приватним виконавцем заява боржника залишена без задоволення (листи від 19.09.2022 року, 24.10.2022 року).

Так, в порядку частин 1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини З статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Згідно пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В порядку статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

На час звернення зі скаргою до суду автомобіль боржника приватному виконавцю для проведення опису та арешту не наданий, що виключає припинення розшуку транспортного засобу.

Арешт коштів боржника відповідає вимогам статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, часткова оплата боргу за судовим рішенням (про що свідчать відповідні квітанції надані боржником), розстрочка виконання рішення суду не є підставою для закриття виконавчого провадження, а з урахуванням майнового стану боржника арешт коштів останнього, розшук його майна (транспортного засобу) забезпечує реальне виконання судового рішення суду, дії приватного виконавця відповідають чинному законодавству, вчинені з дотриманням принципу співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Бездіяльності приватного виконавця як пасивної форма поведінки особи, пов`язаної з невиконанням нею дій, які вона повинна була й могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових чи інших обов`язків, судом не встановлена.

Безпідставними є доводи боржника про наявність помилки в постанові виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині суми стягнення, оскільки постанова винесена приватним виконавцем на підставі виданого судом виконавчого листа.

Сума стягнення за виконавчим листом № 521/18090/19 , що відповідає постанові приватного виконавця.

Помилка у виконавчому листі не виправлялась, відповідна ухвала суду виконавцю не надавалась. Право порушення такого процесуального питання в порядку статті 432 ЦПК належить стягувачу або боржнику.

Відомості про порушення боржником питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в порядку ч. 2 статті 432 ЦПК України, зокрема, з підстав будь-якої помилки матеріали виконавчого провадження не містять.

Відповідна вимога про повернення виконавчого листа в порядку статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі ухвали суду до виконавця не надходила.

Розстрочка виконання судового рішення не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу чи закриття виконавчого провадження відповідно до вимог статей 37, 39 вищевказаного закону.

Згідно загальних засад (ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження») статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 2, 3ст. 451 ЦПК України).

Так, порушень закону при вчинені виконавчих дій, невиконання дій, які виконавець повинен був й міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових чи інших обов`язків при здійснені виконавчого провадження судом не встановлено, що виключає задоволення скарги судом.

Керуючись Розділом VII ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.352,353 ЦПК України. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Одеського апеляційного суду.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 31.01.2023 року

24.01.23