Справа № 712/1979/22
Провадження № 2/712/257/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді - Пироженко В.Д.

за участі секретаря Супрун А.М.

за участі представників відповідачів адвокатів Передерій В.Г., Гнатюк А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 09.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 895/03-021-122.

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа Банк», яке стало правонаступником з 15.10.2019 року.

Відповідно до умов договору, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 115 000 доларів США.

Відповідно до договору, позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, що визначені договором. Проте, відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконує, грубо порушує істотні умови кредитного договору в результат чого, станом на 04.10.2021 року має заборгованість перед банком в розмірі 315 533,23 дол США, з яких прострочена заборгованість 112933,0 дол США, строкова заборгованість по нарахованих відсотках становить 202 600,23 дол США.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між кредитором та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № ІД 895/03-021-122 від 09.07.2008 року відповідно до якого останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме : приміщення житлового будинку, загальною площею 49,8 кв.м., житлова 32,0 кв.м, сарай, сарай, вбиральня, сарай, огорожа, водоколонка, замощення, навіс по АДРЕСА_1 , земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, загальною площею 0,0640 га по АДРЕСА_1 . Ринкова вартість іпотеки становить 990 924 грн.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.06.2017року у справі № 712/6349/17, вищевказаного предмета іпотеки належить ОСОБА_2 , частина належить ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на приміщення житлового будинку з прибудовами, загальною площею 49,8 кв.м. житлова 32,0 кв.м, сарай, сарай, вбиральня, сарай, огорожа, водоколонка, замощення, навіс по АДРЕСА_1 , земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, загальною площею 0,0640 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер № :03:015:0067, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 895/03-021-122 від 09.07.2008 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижче звичайної ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності в сумі 990 924,0 грн та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2022 відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

23.11.2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Передерій В.Г. надійшла заява про застосування строку позовної давності до даних правовідносин.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.11 2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Передерій В.Г. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача зазначивши, що банком не визначено яку суму заборгованості нараховано відповідачу. З розрахунку наданого відповідачем вбачається, що заборгованість нарахована з розрахунку 14,5 % річних, проте в договорі про надання кредиту зазначено 14,0% річних. Позивач не повідомляв відповідача про збільшення відсоткової ставки. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності. Позивач звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в 2010 році і рішенням Соснівського районного суду від 31.05.2011 року стягнуто з відповідача суму заборгованості. Тобто, договір кредиту припинено.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гнатюк А.І. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити. Зазначила, що позивач не надав суду договір іпотеки з яким відповідач ОСОБА_2 ознайомлена та надала згоду на передачу домоволодіння в іпотеку. Крім того, 14.06.2017 року за відповідачкою ОСОБА_2 визнано право власності на частину домоволодіння по АДРЕСА_1 . Позивач з даного числа не звертався до відповідача ОСОБА_3 з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому ними пропущено строк позовної давності. Просила застосувати строки позовної давності до даних правовідносин.

Заслухавши учасників процесу, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов АТ «СЕНС БАНК» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк», затверджено рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на акціонерне товариство «СЕНС БАНК», про що внесені відповідні записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що 09.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 895/03-021-122.

Відповідно до умов договору, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 115 000 доларів США.

Відповідно до договору, позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, що визначені договором.

Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконує, порушує істотні умови кредитного договору в результат чого, станом на 04.10.2021 року, має заборгованість перед банком в розмірі 315 533,23 дол США, з яких прострочена заборгованість 112933,0 дол США, строкова заборгованість по нарахованих відсотках становить 202 600,23 дол США.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між кредитором та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № ІД 895/03-021-122 від 09.07.2008 року відповідно до якого останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме : приміщення житлового будинку, загальною площею 49,8 кв.м., житлова 32,0 кв.м, сарай, сарай, вбиральня, сарай, огорожа, водоколонка, замощення, навіс по АДРЕСА_1 , земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, загальною площею 0,0640 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер № :03:015:0067. Ринкова вартість іпотеки становить 990 924 грн.

Відповідно до умов даного іпотечного договору, кредитор має право задовольнити свої грошові вимоги до боржника (позичальника), шляхом звернення стягнення на вказане нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки.

Внаслідок реорганізації, шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа Банк», яке стало правонаступником з 15.10.2019 року.

31.05.2011 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2-1603/11 позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено та стягнуто зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 895/03-021-122 від 09.07.2008 року в сумі 143 032,29 доларів США та судові витрати.

Відповідно до пункту 3.2.2.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боржником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та сплати відсотків у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем умов цього договору.

Встановлено, що позивач, який набув право вимоги за кредитним договором, користуючись своїм правом на дострокове виконання зобов`язань за договором, в 2010 році звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку судом було стягнуто із боржника ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що сума заборгованості боржником не погашена, АТ «Альфа Банк» у лютому 2022 року звернувся до суду з позовом, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Отже, за змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності.

Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Однією із підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників.

Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Разом з тим, сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині (пункт 3.2.2.2.).

Банк, звернувшись до суду у 2010 році з позовом до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та посилаючись на пункт 3.3.15 та 5.4. кредитного договору, вимагав достроково, повернути суму боргу, змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом, оскільки позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця, з 2010 року протягом трьох років, проте до суду звернувся з позовом лише у лютому 2022 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності за пред`явленим позовом, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем, що відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки не підтвердивши належними та допустимими доказами про укладення такого договору саме зі ОСОБА_3

14.06.2017 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси за відповідачкою ОСОБА_2 визнано право власності на частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи відсутні докази того, що в період з 14.06.2017 року позивач звертався до відповідача ОСОБА_2 про невиконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по кредитному договору. В матеріалах справи мається лист - вимога АТ «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06.01.2022 року про усунення порушень та добровільне виселення. Факт отримання такої вимоги відповідачами позивачем не надано.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гнатюк А.І. просила в судовому засіданні застосувати строк позовної давності.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності за пред`явленим позовом і до відповідачки ОСОБА_2 , про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем, що відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» () до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100).

Відповідачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складений 15.05.2023