Провадження № 2/686/34/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротекс- ХПП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення шкоди,

встановив:

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ТОВ «Агротекс-ХПП», третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.07.2019 року о 12:30 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser», днз НОМЕР_1 , по вул. Трудовій у м. Хмельницькому внаслідок порушення ПДР допустив зіткнення із автомобілем «Skoda Octavia A7», днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та який на праві власності належав ТОВ «Агротек-ХПП», внаслідок чого цей автомобіль отримав численні механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок цієї ДТП власнику автомобіля «Skoda Octavia А7», внаслідок його пошкодження становила 143 906 грн. 01 коп. Цивільно-правова відповідальність керованого ОСОБА_3 автомобіля «Tovota Lond Cruiser» застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

При цьому представник позивача зазначає, що оскільки розгляд Хмельницьким міськрайонним судом справи про адміністративне правопорушення затягувався, а страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовлялась виплачувати страхове відшкодування, то ОСОБА_1 за власні кошти провела ремонт автомобіля «Skoda Octavia А7», н.з НОМЕР_2 , сплативши за це ще у серпні 2019 року 123 891 грн. 90 коп. Після прийняття судом рішення про винуватість у цій ДТП водія ОСОБА_3 , ОСОБА_1 знову звернулась до страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату їй, як законному володільцю автомобіля «Skoda Octavia А7», н.з НОМЕР_2 , страхового відшкодування, проте страхова компанія фактично у цьому відмовила, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не була власницею автомобіля «Skoda Octavia А7», н.з НОМЕР_2 . Оскільки ОСОБА_1 під час ДТП керувала автомобілем на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та переданого їй власником цього автомобіля реєстраційного документа на цей транспортний засіб, то тим самим виступала правомірним володільцем цього автомобіля, якому під час вказаної ДТП з вини іншої особи завдано механічних пошкоджень, тому вона має право на відшкодування завданої шкоди у вигляді вартості відновлювального ремонту цього транспортного засобу, що, в свою чергу, надає їй статусу потерпілого, що й було у даному випадку.

Таким чином, урахувавши, що укладеним між ОСОБА_3 та страховою компанією «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» договором страхування цивільно-правової відповідальності страхову суму за заподіяну майну шкоду передбачено у розмірі 100 000 грн., тому представник позивача зазначає, що саме страховик - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» має відшкодувати позивачу ОСОБА_1 100 000 грн. за заподіяну пошкодженням автомобіля шкоду, а також 16000 грн. судових витрат.

Ухвалою судді від 05 грудня 2022 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання.

10 січня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому вказано, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на те, що право на отримання страхового відшкодування належить особі, яка має законний майновий інтерес та, відповідно до законів України є власником або законним володільцем (користувачем) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатує транспортний засіб на інших законних підставах, та яка надала відповідні, визначені Законом документи на підтвердження свого права, зокрема права власності. Отже, захисту підлягає лише законне право потерпілого. Крім того, наявність такого права підлягає доведенню у відповідності до цивільного процесуального законодавства належними та допустимими доказами. Таким чином, отримати страхове відшкодування, у разі заподіяння шкоди майну, може особа, яка належними та допустимими доказами довела своє право на таке страхове відшкодування та належний правовий статус по відношенню до пошкодженого майна. Разом із тим, із матеріалів справи не вбачається, що Позивач є власником або законним володільцем пошкодженого транспортного засобу.

Представник відповідача вказує, що позивач, не виконала свій обов`язок, та не довела усі обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог - а саме не надала документи, які підтверджують її право власності або право законного володіння (користування) пошкодженого транспортного засобу, не долучає до позовної заяви копію реєстраційного документу на пошкоджений транспортний засіб та не доводить ту обставину, що на час ДТП, позивач правомірно володіла транспортним засобом на підставі реєстраційного документу (така інформація не зазначена ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у схемі ДТП, ні у постанові суду № 686/19704/19 від 27.06.2022). Тому, твердження Позивача, що вона на момент ДТП правомірно володіла транспортним засобом викликають обґрунтовані сумніви та є нічим іншим як припущенням Позивача, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому, у ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» відсутній обов`язок у виплаті страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року по справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що заявлені вимоги підтримує, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Позицію щодо позову викладено у поданому відзиві, у якому зазначено, що у разі неявки в судове засідання представника відповідача, розглядати справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи ТОВ «Агротекс-ХПП» в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань до суду не надходило.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, судом об`єктивно встановлено, що 13.07.2018 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено Договір - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9111415, на підставі якого застраховано автомобіль «Toyota Land Cruiser 150», днз НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Згідно даного Договору, страхова сума відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн.

27 червня 2022 року постановою Хмельницького апеляційного суду (з урахуванням постанови від 22 серпня 2022 року про виправлення описки) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Латюка П.Я. задоволено. Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 19 травня 2022 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення скасовано. Постановлено нову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Із вказаної постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.06.2022 року вбачається, що 16.07.2019 року о 12 год. 30 хв. у м. Хмельницькому по вул. Трудовій, в районі переїзду через залізничний міст, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 150» н.з. НОМЕР_1 , здійснив екстрене гальмування, а після того, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia A7» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із копії висновку від 14.08.2019 року №510/19 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Skoda Octavia Style 1.4 TSI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження, зазначені в актах огляду транспортного засобу від 09.08.2019 року, станом на час завершення виконання даного дослідження, з ПДВ, становить 143 906 грн.

Згідно копії акту виконаних робіт EK-W00320 від 30.08.2019 року ОСОБА_1 сплатила ПП «Торговий дім «Євромоторс» 123 891 грн. 90 коп. за ремонт автомобіля Skoda Octavia А7 Style 1.4 TSI, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

07.09.2022 року директором ТОВ «Агротек-ХПП» видано ОСОБА_1 довідку про те, що вона особисто здійснила розрахунок за ремонт автомобіля Skoda Octavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, яке мало місце 16.07.2019 року. Претензій до ОСОБА_1 немає. До страхової компанії за відшкодуванням не звертались.

06.09.2022 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 направлено до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про відшкодування за ОСОБА_3 ОСОБА_1 , як володільцю на час ДТП шкоду, заподіяну автомобілю Skoda Octavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 123 891 грн. 90 коп., яку вона у спосіб ремонту цього автомобіля відшкодувала його власнику.

14.09.2022 року відповідач направив представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 запит за вих. № 02-11, де вказано, що для прийняття рішення про страхове відшкодування потрібно надати такі документи: заяву про страхове відшкодування від власника транспортного засобу Skoda Octavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування із зазначенням реквізитів за стандартом IBAN. І що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» немає можливості виконати свої зобов`язання згідно Закону, але Товариство повернеться до розгляду матеріалів справи за вищевказаним випадком та прийме відповідне рішення, в разі надання зазначених документів, оформлених належним чином.

На виконання вимог, викладених у вказаному листі від 14.09.2022 року представник позивача направив відповідачу клопотання про долучення копії технічного паспорту автомобіля, копію довідки власника автомобіля ТОВ «Агротекс-ХПП» та № IBAN НОМЕР_3 ОСОБА_1 та просив у встановленому законом порядку, вирішити питання про страхове відшкодування ОСОБА_1

23.09.2022 року представник відповідача направив представнику ОСОБА_2 відповідь на клопотання за вих. № 02-12, в якому просить надати заяву про страхове відшкодування від власника транспортного засобу Skoda Octavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування згідно відповідних документів із зазначенням реквізитів за стандартом IBAN.

Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Статтею 1192 ЦК передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі статтею 9.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров 'ю, майну третьої особи.

Згідно із статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 36.1. статті 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Тобто, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 сплатила ПП «Торговий дім «Євромоторс» 123 891 грн. 90 коп. за ремонт автомобіля Skoda Octavia А7 Style 1.4 TSI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією акту виконаних робіт EK-W00320 від 30.08.2019 року.

Згідно п.2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Як встановлено судом, власником автомобіля «Skoda Оctavia A7», д.н.з. НОМЕР_2 є третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - ТОВ «Агротекс-ХПП», а позивач ОСОБА_1 була законним володільцем (користувачем) вказаного автомобіля та володіла ним на підставі п. 2.2. Правил дорожнього руху 16 липня 2019 року.

Зазначена позиція відображена у п.13 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї зі сторін.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 у справі №200/21325/15-ц (провадження № 61-37571св18) зроблено висновок про те, що «спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306». «Встановивши, що ОСОБА 1 управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди».

Оскільки позивач ОСОБА_1 16 липня 2019 року правомірно володіла автомобілем марки «Skoda Оctavia A7», д.н.з. НОМЕР_2 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно має право на захист свого порушеного речового права, в тому числі на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням даного майна.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було відмовлено в отриманні страхового відшкодування, оскільки відповідач просить надати заяву про страхове відшкодування від власника транспортного засобу «Skoda Оctavia A7», д.н.з. НОМЕР_2 або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування згідно відповідних документів із зазначенням реквізитів за стандартом IBAN, що унеможливлює прийняття відповідачем рішення по даній справі.

Нормами ст.ст. 395, 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно (зокрема, право володіння), має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 ЦК України.

В свою чергу ст. 386 ч. 3 ЦК України, яка входить до глави 29 вказаного кодифікованого нормативно-правового акту, передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами.

Положеннями ст.ст. 3,5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва поліса.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст.1166,1187ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 37.1 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

Із аналізу наведених норм спеціального Закону можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

За таких обставин, оскільки в ході судового розгляду судом встановлено наявність у позивача права на виплату страхового відшкодування, яке у нього виникло в результаті настання страхового випадку підтвердженого у встановленому Законом, і таке право ним підтверджено шляхом вчинення юридично значимих дій, що полягали у поданні особою заяви про страхове відшкодування, а доводи відповідача щодо відсутності підстав у виплаті страхового відшкодування судом відхилені, тому суд вважає, що відповідач зобов`язаний здійснити виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Частиною 1ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачений позивачем судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 386, 395, 396, 979, 980, 988, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 15, 16, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2023 року.

Суддя О.М. Палінчак