Справа № 450/4429/19 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/347/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання Матяш С.І.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2021 року, у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення,

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2019 року позивач ПрАТ «Львівобленерго» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказували, що 30 листопада 2016 року за адресою відповідачів було складено Акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 06806, яким встановлено факт порушення ПКЕЕН шляхом самовільного підключення електроустановки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, а саме: підключено електропроводку споживачем до електромережі електропостачальника без виконання технічних умов і оформлення особового рахунку. При складенні акту був присутній відповідач ОСОБА_5 , який від підпису в акті відмовився, що зафіксовано в акті.

Згідно довідки Давидівської сільської ради ОТГ Чишківського старостинського округу за адресою відповідача ОСОБА_5 зареєстровані та проживають також повнолітні члени його родини: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які відповідно до Закону України «Про житлово комунальні послуги» несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово комунальних послуг. Зазначає, що Акт про порушення ПКЕЕН був розглянутий 27 грудня 2016 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН без участі відповідачів, які про дату засідання були повідомлені належним чином, та комісією проведено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН. Нарахування проведено згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04 травня 2006 року із змінами і доповненнями, із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення з 30 листопада 2015 року по 30 листопада 2016 року. Позивачем вживались заходи з метою досудового врегулювання спору, однак такі результатів не дали. Просили позов задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, відмовлено.

Таке оскаржив позивач - Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго». Не погоджуючись із судовим рішенням суду першої інстанції, посилаються на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, безпідставно проігноровано права позивача, як учасника судового процесу, а саме, позивачу не було надано можливості для збору та надання доказів на підтвердження своїх аргументів на спростування тверджень відповідачів. Тому оскаржуване судове рішення є незаконними та підлягає скасуванню повністю із ухваленням нового рішення у справі.

Зазначають, що представником відповідача безпосередньо у судовому засіданні 16 грудня 2021 року, тобто в день ухвалення оскаржуваного рішення, було подано клопотання з проханням долучити до матеріалів справи копії доказів по справі, з яких вбачається, що на земельній ділянці площею 0,1399 га з кадастровим номером 462368820:01:002:0220 розташований один житловий будинок та літня кухня, кожному з яких присвоєно окремий особовий рахунок. При цьому представник відповідача зазначив, що на вказаній земельній ділянці немає третього житлового будинку, який би споживав електричну енергію без оформлення особового рахунку. Однак, представником відповідача було приховано від суду той факт, що третій житловий будинок, який було незаконно самовільно підключено до електромережі постачальника без виконання технічних умов і оформлення особового рахунку, знаходиться навпроти, на іншій земельній ділянці площею 0,18 га з кадастровим номером :01:001:1200. Докази про це стороною позивача, долучено до матеріалів апеляційної скарги, з яких, окрім цього, вбачається також, що житловий будинок, який було незаконно самовільно підключено до електромережі постачальника без виконання технічних умов і оформлення особового рахунка, про що було зафіксовано в акті № 06806 від 30 листопада 2016 року, знаходиться на земельній ділянці площею 0,18 га з кадастровим номером :01:001:1200, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Дана обставина підтверджується скріншотом з Публічної кадастрової карти України з акцентом на кадастрові номери земельних ділянок 462368820:01:002:0220 та :01:001:1200, витягом з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженої Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Мін`юсті України 04 липня 2006 року за №782/12656, чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Оскільки саме на власника майна покладається тягар відповідальності перед енергопостачальником за порушення ПКЕЕН та завдання збитків внаслідок розкрадання електричної енергії, то відповідачем по даній справі є лише ОСОБА_5 .

Відтак, просять стягнути із ОСОБА_5 на користь ПрАТ «Львівобленерго» 198 329 грн. 49 коп. вартості не облікованої електричної енергії, а також судові витрати: 2 974 грн 95 коп. судового збору за подання позовної заяви та 3 721 грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно пунктів 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що жодних доказів, які б дозволили ідентифікувати земельну ділянку з розташованим на ній новозбудованим житловим будинком (її площа, кадастровий номер, особа власника земельної ділянки та житлового будинку, тощо) позивачем суду не представлено, що не дає підстав стверджувати, що хоча б один з відповідачів є власником новозбудованого житлового будинку, чи вказаний житловий будинок розміщений на земельній ділянці відповідачів. Відтак, твердження позивача про те, що житловий будинок, який був приєднаний до мереж ПрАТ «Львівобленерго» без виконання технічних умов та оформлення особового рахунку, збудований родиною ОСОБА_6 , є лише припущеннями позивача, та судом до уваги не беруться. Доказів протилежного позивачем не представлено, а судом не здобуто, а відтак дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Судом встановлено, що 30 листопада 2016 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення, в АДРЕСА_1 було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, що виразилося у самовільному підключенні електроустановки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, а саме споживачем підключено електропроводку до електромережі електропостачальника без виконання технічних умов і оформлення особового рахунку, у зв`язку з чим був складений Акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 06806, яким встановлено факт порушення. Під час складання вказаного Акту був присутній ОСОБА_5 , який від підпису в акті відмовився. Факт відмови зафіксований в акті.

З додатку до Акту про порушення від 30.1.2016 року (а.с. 8) та пояснень представника позивача в суді апеляційної інстанції вбачається, що підключення електроустановки до електричної мережі енергопостачальника відбулось поза будь-яким приладом обліку, в тому числі і поза приладом обліку, який обліковує електроенергію, використану у будинковолодінні АДРЕСА_1 .

З протоколу засідання комісії Пустомитівського РЕМ № 06806 від 27 грудня 2016 року щодо розгляду акту про порушення ПКЕЕН № 06806 від 30 листопада 2016 року вбачається, що споживач ОСОБА_5 на засідання комісії не прибув. За наслідками розгляду Акту про порушення правил користування електричною енергією для населення № 06806 від 30 листопада 2016 року комісія визнала, що споживачами за адресою: с. Чишки допущено порушення п.п. 42, 48 ПКЕЕН, передбачене п.п. 6 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, споживач причетний до виявленого порушення, та відповідно до п.п.6 п. 3.3 Методики проведено нарахування вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення з 30 листопада 2015 року по 30 листопада 2016 року. Згідно розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, нарахована сума до сплати у розмірі 198 329,49 грн.

Невиконання споживачем обов`язку по відшкодуванню заподіяних збитків, стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про відновлення його порушених прав.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Докази про те, що в АДРЕСА_1 знаходяться два окремо стоячі будинки жиловий будинок і літня кухня, і відсутній третій будинок, представником відповідачів подано в суд першої інстанції під час розгляду справи в судовому засіданні 16 грудня 2021 року. У зв`язку з цим представник позивача ОСОБА_1 заявила клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою перевірки наданих суду документів для підтвердження чи спростування доводів відповідача.

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд першої інстанції в порушення принципу змагальності у задоволенні клопотання представника позивача про необхідність надання додаткових доказів відмовив та в день подачі доказів представником відповідача вирішив спір сторін по суті при неповному з`ясуванні обставин справи.

Із матеріалів апеляційної скарги, зокрема із копії скріншоту з Публічної кадастрової карти України з акцентом на кадастрові номери земельних ділянок 462368820:01:002:0220 та :01:001:1200 убачається, що житловий будинок, який було незаконно самовільно підключено до електромережі постачальника без виконання технічних умов і оформлення особового рахунка, про що було зафіксовано в акті № 06806 від 30.11.2016 року та додатку до нього, знаходиться на земельній ділянці площею 0,18 га з кадастровим номером :01:001:1200. Така належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 150 154).

Статтею 13 Конституції України, частинами четвертою та п`ятою статті 319, статтею 322 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, і не може використовувати право власності на шкоду правам та інтересам суспільства.

Приписами статті першої Закону України «Про електроенергетику» визначено, що енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулювалися Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженою Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованою в Мін`юсті України 04 липня 2006 року за №782/12656, чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Приписами статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини перша-третя статті 22 ЦК України).

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

За змістом положень статті 26 Закону № 575/97-ВР та пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та зазначених правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Cпоживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ПКЕЕН.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №575/97-ВР правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями пункту 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Порядок складання актів та їх розгляд передбачений пунктом 53 ПКЕЕН, згідно із яким у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення зазначених правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення ПКЕЕН.

У разі причетності споживача до порушення зазначених правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти зазначених правил та Методики.

У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до пункту 2 ПКЕЕН самовільним підключенням є споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

У відповідності до пункту 48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією для населення; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що стороною позивача повністю доведено факт самовільного підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника без виконання технічних умов і оформлення особового рахунку, тобто поза будь-яким приладом обліку - відбулось підключення будинку, який не зареєстрований та знаходиться земельній ділянці, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 . Останнім протилежного не доведено, а отже, керуючись вище переліченими нормами матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги до останнього підлягають до задоволення.

В той же час, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивача до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а відтак і про те, що у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, а саме, недотримано принципу змагальності, оскаржуване рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до незастосування закону, який підлягав застосуванню, а відтак, таке слід скасувати, та ухвали нове про часткове задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_5 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення. У задоволенні позову до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

З врахуванням вищенаведеного, з ОСОБА_5 слід стягнути на користь ПрАТ «Львівобленерго» 2 974 грн 95 коп. судового збору за подання позову до суду першої інстанції та 3 721 грн 50 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суд,у Львівської області від 16 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позов приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_5 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) на користь приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) - 198 329 (сто дев`яносто вісім тисяч триста двадцять дев`ять) грн 49 коп. вартості не облікованої електричної енергії на поточний рахунок № НОМЕР_1 в ТВБВ №10013/03 філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО: 325796, код за .

У задоволенні решт позовних вимог відмовити.

Cтягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) на користь приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) 2 974 грн (дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) грн 95 коп. судового збору за подання позовної заяви та 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 50 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич