Справа № 639/4924/21
Провадження № 2/545/249/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2023 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Безгубенко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області в м.Полтава в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, суд

в с т а н о в и в:

19.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 06.10.2010 року вона знаходилася з ОСОБА_2 в цивільному шлюбі, від якого має малолітню дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час звернення до суду, сторони разом не проживають, неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, згоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач матеріальної допомоги не надає, участі в вихованні дитини не приймає.

Просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.07.2021 року справа передана Харківському районному суду Харківської області за підсудністю. (а.с.15 т.1)

Ухвалою Харківського районного суду від 13.08.2021 року справу прийнято до провадження Харківського районного суду (а.с.18-19 т.1).

13.11.2021 року на позовну заяву ОСОБА_1 надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому останній позовні вимоги не визнав вказуючи, що з 2014 року по 2018 рік неповнолітня донька проживала разом з ним, а з 2018 року дитина живе на два будинки: у матері та у батька, він весь час матеріально забезпечував та забезпечує свою дитину. Він не погоджується з сумою аліментів, які просить стягнути з нього позивачка, оскільки відповідно до СК України розмір аліментів на одну дитину складає 1/4 частину усіх видів заробітку, а він є ФОП, офіційно не працює та отримує мінімальні заробітки. Вважає, що обидва батька в рівних долях повинні утримувати дитину, а фактично утримує лише він. Неповнолітня дитина більше часу проживає разом з ним, він повністю одягає дитину і несе всі витрати по її утриманню. Крім того, на його утриманні перебувають і його батьки: мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 , яких він перевіз з окупованої території до Харківської області, які є особами похилого віку і потребують допомоги ( а.с.45-51 т.1).

13 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини вказуючи, що неповнолітня донька переважно проживає у нього, він повністю несе витрати на її утримання, займається її розвитком, купує одяг. Просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, а також просить стягувати з ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1500 грн щомісячно. (а.с.7-14 т.2)

Розпорядженням Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.09.2022 року справа прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження. (а.с.92 т.2)

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 39 т.1)

04.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про те, що неповнолітня дитина постійно проживала разом з нею, ніколи з батьком ОСОБА_2 не проживала, ходила до батька тільки на вихідні. (а.с.63 т.2)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Предметом спору у вказаній справі є стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області від 15.09.2011 року серії НОМЕР_1 , актова запис №181 (а.с.4 т.1)

В зареєстрованому шлюбі сторони не знаходилися.

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік, як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6324- від 20.03.2019 року (а.с.5 т.1)

За вказаною адресою взята на облік, як тимчасово переміщена особа ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6324-6995 від 21.12.2017 року (а.с.6 т.1)

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 до поданого відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 та до зустрічного позову долучив банківські квитанції щодо перерахування коштів позивачці ОСОБА_1 , а саме: 03.02.2021 року на суму 3992 грн, 30.04.2021 року на суму 1500 грн, 03.04.2021 року на суму 2000 грн, 05.05.2021 року на суму 500 грн, 18.05.2021 року на суму 600 грн, 28.05.2021 року на суму 280 грн, 21.08.2020 на суму 2000 грн, квитанції на придбання одягу у 2021 році, квитанції за сплату спортивних послуг за жовтень та листопад 2021 року, квитанції за сплату в навчальному центру «Ерудіт» за листопад 2021 року (а.с.214- 216 зворот , 219 зворот, 238-240 т.1).

Крім банківських квитанцій ОСОБА_2 долучив довідки учбового центру «Ерудіт» від 12.11.2021 року, спортивно-танцювального клубу «ЦЕХ» від 15.11.2021 року та відповідь вчителя КЗ «Пісочинський ліцей «Мобіль».

Так, відповідно до довідки учбового центру «Ерудіт» від 12.11.2021 року, ОСОБА_3 з 16.10.2021 року відвідує гурток з малювання, її вихованням та розвитком займається батько ОСОБА_2 (а.с.241 Б)

Відповідно до відповіді вчителя КЗ «Пісочинський ліцей «Мобіль» ОСОБА_6 від 11.11.2021 року ОСОБА_2 приймає активну участь у вихованні та навчанні доньки ОСОБА_3 лише з 01.09.2021 року (а.с.242 т.1, а.с.30 т.2) Разом з тим у відповіді вчителя КЗ «Пісочинський ліцей «Мобіль» ОСОБА_6 на запит ОСОБА_1 , ОСОБА_1 приймає активну участь у вихованні та навчанні доньки ОСОБА_3 , а батько ОСОБА_2 зявився в школі лише з 01 вересня 2021 року і саме з цього часу почав приділяти увагу доньці (а.с.67-68 т.2)

Відповідно до довідки спортивно-танцювального клубу «ЦЕХ» від 15.11.2021 року, ОСОБА_3 відвідує гурток з танців, її вихованням та розвитком займається батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 та саме мати приводить до гуртка та забирає дитину (а.с.243 т.1, 80 т.2)

З матеріалів справи вбачається, що з приводу питання утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони не знайшли порозуміння і кожен з них вважає, що є підстави для задоволення первісних та зустрічних позовних вимог про стягнення аліментів. Крім того, в зустрічному позові ОСОБА_2 заявляє також вимоги до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини в зв`язку з додатковими витратами на навчання.

Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини перша-третя статті 181 СК України).

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Зі змісту ч.1 ст.184 СК України вбачається, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що зазначається у приписах постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

Визначаючи суму аліментів позивачка виходила з того, що позивач фізично здоровий, займається підприємницькою діяльність, має достатньо високий рівень заробітку.

При цьому суд зазначає, що позивачка жодних доказів того, що позивач має достатньо високий рівень заробітку, суду не надала.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд виходить з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та застосовується, зокрема, для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм (ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Вирішуючи питання позивача (за первісним позовом) ОСОБА_1 (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача ( за первісним позовом) ОСОБА_2 ( позивача за зустрічним позовом) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6324- від 20.03.2019 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік, як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 за однією адресою разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.5-6 т.1)

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів 19.07.2021 року. Жодних письмових доказів про те, що неповнолітня дитина постійно мешкає разом з ОСОБА_2 за адресою останнього, ОСОБА_2 суду не надав.

Суд приймає до уваги, що у відзиві на позовну заяву та у зустрічному позову ОСОБА_2 посилається на те, що неповнолітня дитина проживала разом з ним з 2014 року по 2018 рік, а після 2018 року проживає разом з позивачкою, но проживає також і разом з ним. Тобто відзив та зустрічний позов ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 не містить твердження щодо постійного проживання доньки разом з батьком саме на час подання позовної заяви ОСОБА_1 та подання вказаного відзиву та зустрічного позову.

При цьому суд зауважує, що в подальших заявах ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 разом з малолітньої дитиною ОСОБА_3 після початку війни виїхали за межі України.

Таким чином на час розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_3 з батьком не проживає, оскільки знаходиться разом з матір`ю, позивачкою за первісним позовом ОСОБА_1 .

За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 є обгрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не погодився з стягненням аліментів у твердій грошовій сумі та не погодився з сумою аліментів в розмірі 4000 грн, оскільки законодавець визначає, що на одну дитину стягується 1/4 частина заробітку (доходу).

У викладених відзиву та інших письмових заявах ОСОБА_2 не погоджується з сумою грошового стягнення в розмірі 4000 грн посилаючись на те, що під час військового стану він не працює, фактично доходів не має, наявність на його утриманні батьків: матері та батька, які є непрацездатними особами, похилого віку, пенсіонерами, а він є єдиним піклувальником, оскільки його рідна сестра ОСОБА_7 знаходиться в декретній відпустці, тобто ніде не працює, а також в нього є неповнолітня дитина : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.125).

Суд зауважує, що ОСОБА_2 в своїх заявах вказує, що його батьки є пенсіонерами і отримують пенсію. Жодного письмового доказу про те, що батьки потребують сторонньої допомоги ОСОБА_2 суду не надав. Також не надав суду жодного письмового підтвердження щодо утримання своєї дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства " на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

У відповідності зі ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів на дитину та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування з 19.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стосовно зустрічної позовної вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину, суд виходить з наступного.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язковість батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення додаткових витрат на дитину мотивовані саме обставиною сплати вартості за заняття з англійської мови -600 грн на місяць, спортивні танці - 600 грн на місяць, заняття з малювання 400 грн на місяць.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 надав копії товарного чеку №12 від 01.10.2021 року, в якому міститься виправлення в даті року, на суму 600 грн, товарний чек №12 від 02.11.2021 року на суму 600 грн. (а.с.23 т.2), прибутковий касовий ордер №909 від 12.11.2021 року про сплату 200 грн навчальному центру Ерудит (а.с.24 т.2), прибутковий касовий ордер №803 від 05.11.2021 року про сплату 600 грн навчальному центру Ерудит (а.с.25 т.2).

Разом з тим матеріалами справи підтверджено ту обставину, що і батько дитини, і мати дитини забезпечили сплату частини вартості навчання кожен. Відтак, з вищевстановлених обставин вбачається, що батьки не порушують принцип рівності обов`язку та порівну беруть участь у додаткових витратах на свою дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає, що надання ОСОБА_2 декілька квитанцій зі сплати на навчальні заклади не є постійними додатковими витратами на утримання неповнолітньої дитини, яка, як вказує у письмових заявах ОСОБА_2 , з початку 2022 року знаходиться зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за кордоном

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.141ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81,141, 263-265, 274 ЦПК України, ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 19 липня 2021 року і до повноліття.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4

Суддя: Л. В. Богомолова