справа № 2-2013/12 головуючий у суді І інстанції Лісовська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 11 вересня 2020 року у справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №14/П/06/2008-840 від 03.01.2012 року в сумі 12719, 11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.01.2012 року становить 101623, 11 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1016, 24 грн.

26.08.2020 року представник Товариства звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, мотивуючи це тим, що 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено Договір про відступлення права вимоги №GL2N79735, відповідно до якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №14/П/06/2008-840 від 15.01.2008, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус». А тому ТОВ «ФК «Інвест Хаус» є правонаступником позивача за вищевказаною заборгованістю. На виконання рішення суду по даній справі Деснянський районний суд м. Києва видав Банку виконавчі листи.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 завершено, Банк повторно не пред`являв даний виконавчий лист до примусового виконання до органу ДВС.

Відповідно до Акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимоги, оригінал виконавчого листа переданий Банком до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не був. Наразі місцезнаходження виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 невідомо та можливість його встановлення відсутня.

Крім того, представник зазначає, що у зв`язку з перебуванням ПАТ «КБ «Надра» на стадії ліквідації, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, через що було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Інвест Хаус», видати дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11 вересня 2020 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Замінено сторону у виконавчих листах по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2012 року по цивільній справі № 2-2013/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме у виконавчому листі № 2-2013/12 замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус».

Видано дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 по цивільній справі № 2-2013/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів про стягнення заборгованості щодо боржника ОСОБА_1 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх фактичних обставин справи, просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою заяву задовольнити частково, замінити сторону у виконавчих листах по виконанню рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 квітня 2012 року по цивільній справі № 2-2013/12, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме у виконавчому листі № 2-2013/12 замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус». В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання сплив 15 жовтня 2015 року, що правонаступником стягувача було також визнано, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа і поновлення строку для його пред`явлення. Зазначає, що правонаступником стягувача не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з моменту отримання виконавчого документа первісним стягувачем 14 жовтня 2014 року і до моменту підписання акту приймання-передачі справ за Договором про відступлення права вимоги 05 березня 2020 року минуло вже понад п`ять років, у зв`язку з чим можливо дійти висновку про те, що первісний стягувач у зазначеній справі не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

Звертає увагу суду на те, що посилання заявника про те, що виконавчий документ був втрачений, спростовуються наявними у справі доказами, а саме: актом приймання-передачі від 05 березня 2020 року, зі змісту якого вбачається, що шляхом підписання такого акту новому стягувачу було передано оригінал виконавчого листа.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак відзив до суду не надійшов.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №14/П/06/2008-840 від 03.01.2012 року в сумі 12719, 11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.01.2012 року становить 101623, 11 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1016, 24 грн.

26.08.2020 року представник Товариства звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, мотивуючи це тим, що 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено Договір про відступлення права вимоги №GL2N79735, відповідно до якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №14/П/06/2008-840 від 15.01.2008, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Задовольняючи заяву у частині вимог про заміну стягувача, суд першої інстанції враховував те, що 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено Договір про відступлення права вимоги №GL2N79735, відповідно до якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №14/П/06/2008-840 від 15.01.2008, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус», а тому вважав, що такі обставини є достатніми для застосування ст. 442 ЦПК України та заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником.

У цій частині висновків суду першої інстанції про достатність підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні доводи апеляційної скарги відсутні. Окрім того, з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що в цій частині вимог апелянт просив заяву задовольнити.

Відтак, колегія суддів не надає оцінку висновкам суду першої інстанції у вищевказаній частині.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів виходить з наступного.

Так, задовольняючи заявуу частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист про стягнення боргу на даний час на виконанні не перебуває, був втрачений при передачі документів.

Задовольняючи заяву у частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції вважав, що оскільки виконавчий документ був втрачений і судом задовольняється заява про видачу дублікату виконавчого листа, є всі підстави і для задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується та вважає їх помилковими, виходячи з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, суд першої інстанції, мотивуючи підстави поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тим, що судом задовольняється заява про видачу дублікату виконавчого листа, помилково не врахував, що ще до вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа, суд повинен з`ясувати достатність поважних причин поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту до ОСОБА_1 з 05.03.2020 року на підставі Договору про відступлення права вимоги №GL2N79735.

Проте, факт відступлення права вимоги не може бути поважною причиною для поновлення пропущеного строку.

Посилання апелянта на те, що після пред`явлення ПАТ «КБ «Надра» виконавчих листів до примусового виконання, виконавче провадження було завершено, апеляційний суд відхиляє, оскільки зі змісту постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14 жовтня 2014 року, виданої старшим державним виконавцем у ВП №36918173 вбачається, що виконавчий лист № 2-2013 від 28 травня 2012 року було повернуто стягувачу та застережено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 14 жовтня 2015 року (а.с.59).

Відомостей щодо повторного пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання матеріали справи не містять.

При цьому апеляційний суд оцінює критично й посилання заявника на те, що 05 червня 2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку, оскільки заявником не надано жодних належних та достатніх доказів вчинення первісним стягувачем, як до початку процедури ліквідації, так і в подальшому,можливих дій щодо виконання рішення суду, у строк, визначений у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14 жовтня 2014 року, виданої старшим державним виконавцем у ВП №36918173.

Отже, суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість первісного стягувача вчинити всі можливі дії, спрямовані на виконання рішення суду у строки, визначені чинним законодавством України. А для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За таких обставин, висновки суду першої інстанціїщодо поважності причин пропуску строку та наявність підстав для задоволення заяви в цій частині є помилковими та не відповідають вимогам закону.

Крім того, судом встановлено, що всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржнику ОСОБА_1 , за відступленим кредитним договором, передані ТОВ «ФК «Інвест Хаус» при укладенні договору про відступлення прав вимоги за Актом приймання-передачі оригіналів документів до вищевказаного договору.

Належних та достатніх доказів втрати оригіналів виконавчих листів заявником суду надано не було. Окрім того, матеріали справи не містять й відомостей щодо звернення первісного стягувача з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у зв`язку з їх втратою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не подано до суду належних та допустимих доказів, які б надавали правову можливість на видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відтак заява в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання задоволенню не підлягає.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У вимогах апеляційної скарги апелянт просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції повністю та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення заяви у частині заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні. Отже, ураховуючи, що доводів щодо незаконності висновків суду першої інстанції у частині заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні апеляційна скарга не містять і колегія суддів оцінку таким висновкам не надавала, а вимоги апеляційної скарги в цій частині зводяться до задоволення заяви, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, скасувати ухвалу суду першої інстанції у частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви в цій частині, а в частині задоволення заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 11 вересня 2020 року у частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів.

У частині заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 11 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова