Справа№592/5840/22
Провадження №2/592/262/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого-судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20 м. Суми про стягнення заробітної плати, ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до суду, в якому просить зобов`язати Комунальну установу Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №20 м. Суми оплатити його час простою з 14.03.2022 року до 18.03.2022 року включно, мотивуючи свої вимоги тим, що він працював вчителем англійської з 01.09.2021 року до 31.05.2022 року та його було звільнено з роботи. 06.06.2022 року він звернувся до директора даної школи з заявою, в якій просив пояснити, чому йому не виплатили за березень заробітну плату за 17 робочих днів. 24.06 2022 року він отримав відповідь на його заяву від 06.06. 2022 року, де директор ОСОБА_2 повідомляє наступне: З 14.03.2022 по 18.03.2022 Ви були відсутні на робочому місці та не виходили на зв`язок. Також в даній відповіді директор повідомляє наступне: У березні 2022 року було 22 робочих дні." В даній відповіді директор ОСОБА_2 повідомляє також наступне: з 14.03.2022 по 18.03.2022 табелювали вашу відсутність за кодом «НЗ» («відсутність з не з`ясованих обставин») та не було нараховано заробітну плату за вказаний період." Однак, у нього є беззаперечні докази того, що він виходив на зв`язок з 14.03.2022 до 18.03.2022, а в цей період часу був відсутній на роботі з поважних причин, не з його вини, а враховуючи воєнний стан та небезпечність знаходитися та працювати у школі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги і просить їх задовольнити.

30.11.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому директор школи ОСОБА_2 вказує про те, що позивач надав 06.06.2022 року до закладу заяву про надання пояснень щодо виплати заробітної плати у березні 2022 року. На дану заяву було надано відповідь 17.06.2022 року про те, що відповідно до п.3 наказу закладу №43-К від 21.03.2022 року «Про оплату праці під час дії правового режиму воєнного стану в закладі освіти» позивачу, як педагогічному працівнику, який не долучався до роботи закладу освіти з 01.03.2022 по 13.03.2022, оголошено простій та встановлено виплату з розрахунку 66,7% заробітної плати, встановленої при тарифікації, а з 21.03.2022 по 31.03.2022 переведено на дистанційну форму роботи та оплату праці здійснено з розрахунку заробітної плати, встановленої при тарифікації. На підставі п.2.9 наказу управління освіти і науки Сумської міської ради від 09.03.2022 року №66 «Про застосування трудового законодавства під час дії правового режиму воєнного стану» у випадку втрати зв`язку з працівником, який відсутній на робочому місці, табелювати його відсутність кодом «НЗ» («відсутність з нез`ясованих причин»). Після з`ясування обставин та виявлення, що причини були поважні, можна скорегувати табель кодом «І» («інші причини неявки»). З 14.03.2022 по 18.03.2022 позивач був відсутній на робочому місці та не виходив на зв`язок. При виході на зв`язок з 21.03.2022 року позивач не надав: ніяких пояснень з приводу відсутності на робочому місці з 14.03.2022 по 18.03.2022. Тому на підставі п.8 наказу закладу № 43-К від 21.03.2022 року «Про оплату праці під час дії правового режиму воєнного стану в закладі освіти» з 14.03.2022 по 18.03.2022 табелювали його відсутність кодом «НЗ» («відсутність з нез`ясованих причин») та не було нараховано заробітну плату за вказаний період. Також у березні 2022 року було 22 робочих дні, за 17 з яких ОСОБА_1 отримав заробітну плату.

Згідно з вимогами статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). На умовах, передбачених у колективному договорі, оплата за час простою може здійснюватися у більшому розмірі.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №221«Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» керівники державних органів, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні в межах фонду заробітної плати, передбаченого у кошторисі, можуть самостійно визначати розмір оплати часу простою працівників, але не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові тарифного розряду (посадового окладу). Вважає, що відсутні підстави для виплати заробітної плати позивачу за вказаний ним час та просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник відповідача -Усенко Н.М. позов не визнала та надала аналогічні пояснення, зазначені у відзиві .

Заслухавши позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області від 31.08.2021 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І -ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області на посаду учителя англійської мови за строковим трудовим договором на період з 01.09.2021 року по 31.05.2022 року. (а.с. 38)

Наказом Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І -ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області від 31.05.2022 року ОСОБА_1 було звільнено з посади учителя англійської мови на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України за закінченням строку трудового договору. (а.с. 37)

03.11. 2022 року Сумський апеляційний суд постановою поновив ОСОБА_1 на посаді учителя англійської мови комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І -ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області з 01 червня 2022 року.

25.02.2022 року директором Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І -ІІІ ступенів № 20, м. Суми винесено наказ № 20 «Про зміни в графіку процесу» та оголошено канікули з 25.02.2022 року по 13.03.2022 року (а.с. 67)

На підставі п.2.9 наказу Управління освіти і науки Сумської міської ради від 09.03.2022 року № 66 «Про застосування трудового законодавства під час дії правового режиму воєнного стану» та ін., директором школи ОСОБА_3 в свою чергу було видано Наказ № 40 від 09.03.2022 року «Про застосування трудового законодавства під час дії правового режиму воєнного стану в закладі освіти», згідно якого за працівниками закладу освіти, залученими до виконання суспільно корисних робіт, зберегти місце роботи та посаду. До працюючих працівників закладу освіти застосовувати вимоги статті 45 Конституції України. Працівникам закладу освіти надати відпустку (за бажанням) із збереженням або без збереження заробітної плати відповідно до трудового законодавства. У п. 4 вказано, що працівникам закладу освіти, які тимчасово виїхали за кордон або з об`єктивних причин не можуть виконувати посадові обов`язки ( у тому числі у традиційному режимі або дистанційно), надається право подати заяву про відпустку або про звільнення. У п. 5.2 зазначено, що у випадку втрати зв`язку з працівником, який відсутній на робочому місці, табелювати його відсутність кодом «НЗ» («відсутність з нез`ясованих причин»). Після з`ясування обставин та виявлення, що причини були поважні, можна скорегувати табель кодом «І» («інші причини неявки»). З даним наказом були ознайомлені працівники закладу, підпис ОСОБА_1 відсутній. (а.с. 68-69)

11.03.2022 року наказом № 21 директора школи ОСОБА_3 було продовжено канікули для здобувачів освіти 1-11 класів у закладі освіти з 14.03.2022 року по 19.03.2022 року (а.с.70)

18.03.2022 року наказом № 22 директора школи Усенко Н. було розпочато з 21.03.2022 року поступово відновлення освітнього процесу за дистанційною формою навчання. З даним наказом були ознайомлені працівники закладу, підпис ОСОБА_1 відсутній. (а.с.71-72)

Згідно наказу № 43-к від 21.03.2022 року « Про оплату праці під час дії правового режиму воєнного стану у закладі освіти» позивачу, як педагогічному працівнику, який не долучався до роботи закладу освіти з 01.03.2022 по 13.03.2022, оголошено простій та встановлено виплату з розрахунку 66,7% заробітної плати, встановленої при тарифікації. З даним наказом були ознайомлені працівники закладу, підпис ОСОБА_1 відсутній. (а.с. 63-66)

Як убачається із табелю обліку використання робочого часу з звітній період з 01.03. по 31.03.2022 року, з 14.03.2022 по 18.03.2022 табелювали відсутність позивача на роботі за кодом «НЗ» («відсутність з нез`ясованих причин») та не було нараховано заробітну плату за вказаний період. (а.с.73-76) Письмових пояснень, тобто за яких причин він був відсутній на робочому місці з 14.03.2022 року по 18.03.2022 року він не надавав з власних міркувань.

Позивач 06.06.2022 року звернувся із заявою до навчального закладу про надання пояснень щодо виплати заробітної плати у березні 2022 року, на яку було надано відповідь 17.06.2022 року зі змістом, викладеному у відзиву. (а.с.62)

Підсумовуючи викладені документи, у Комунальній установі Сумська загальноосвітня школа І -ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області з 14.03.2022 до 18.03.2022 простою не було, такий наказ директором школи не видався. Простій був оголошений у період часу з 01.03.2022 по 13.03.2022.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Згідно з частинами першою та другою статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України № 2263-IX від 22.05.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, в останнє з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Пунктом 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, вказаним Указом встановлено можливість обмеження конституційного права на працю, але в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Верховною Радою України 15.03.2022 прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ, який набув чинності 24 березня 2022 року, яким встановлено особливості регулювання трудових відносин на період воєнного стану.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі Закон), передбачено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Відповідно до частини третьої статті 29 КЗпПУ ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, іншими документами роботодавця щодо їхніх прав та обов`язків допускається з використанням визначених у трудовому договорі засобів електронного зв`язку. У такому разі підтвердженням ознайомлення вважається факт обміну відповідними електронними документами між роботодавцем та працівником.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

У період дії воєнного стану для фіксації доведення інформації або документів до відома працівника можна основуватися за аналогією закону на нормах Порядку фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1042.

Стаття 10 цього Закону вказує, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи надані представником відповідача докази на обґрунтування своєї позиції щодо невизнання позову, суд дійшов висновку, що ним зазначено та доведено обставини, які б обумовлювали не виплату позивачеві заробітної плати за період з 14.03 по 18.03.2022 року, так як останній не вийшов на роботу з 14.03.2022 року, а після виходу не надав обгрунтованих письмових пояснень, з яких би убачалися поважні причини його неявки на роботу і на підставі яких директор би змінила відмітку у табелі робочого часу з «НЗ» на іншу, після чого бухгалтерія здійснила б відповідні виплати за ці дні. Посилання та доводи позивача про те, що він був на зв`язку в цей період часу, а саме 16.03. та 18.03., що не оспорює відповідач та підтвердив свідок ОСОБА_4 (батько позивача) не виправдовують його неявку на роботу, на робочому місці ОСОБА_1 у ці дні був відсутній. Так, з досліджених у судовому засіданні двох аудіозаписів телефонних розмов, які надав позивач та в яких 16.03. зафіксована розмова між ним та директором про те, що він запитує, що це за відпустка? Директор- «я вам вчора пояснювала про цю відпустку на цей тиждень з 14.03 по 18.03., і ви ж вже надіслали заяву.» Але ОСОБА_1 запитує- «навіщо мені у березні відпустка?» Директор «Тому що ви тоді повинні бути з 14.03 на робочому місці. Ви на робочому місці?» Він- «Вибачте, але по Закону повинні бути безпечні умови праці, але по Україні вже підірвали 400 шкіл», натомість директор пояснює, що «відповідно до наказу якщо ви не перебуваєте на вашому безпосередньому робочому місці , то ви маєте право подати заяву на відпустку або на звільнення. В іншому випадку, я вам буду ставити у табелі «НЗ», через що не будуть оплачуватися ці робочі дні. Тому щоб цього не робити, я пропоную вам написати заяву про відпустку, зараз канікули і ви маєте право скористатися вашою щорічною відпусткою. Таким чином я вам надаю безпечні умови перебування вдома і можливість отримати заробітну плату. Він- «Але, я ж можу і з місця, з дома працювати? Вона- Як ви на канікулах можете з дома працювати? Наказ на дистанційну форму проведення роботи я не видавала. У нас всі працюють у закладі на робочих місцях. А якщо і немає вчителів- то вони всі написали заяви про відпустку. Він- «але ж «НЗ» ставиться коли немає людини на зв`язку, а я ж на зв`язку…Вона- «у табелі я вас зазначу «НЗ» , але він вважає, що Закон на його боці. Директор пояснює, що знаходиться на своєму робочу місці. Кожного дня і під час сирен і без них. «Нас з вами ніхто не звільняв від обов`язку приходити на роботу навіть і під час воєнного стану, відсутній жодний наказ такого плану.» У другому файлі ведеться розмова між позивачем та директором з приводу надіслання їй заяви про відпустку, вона оголошує її зміст, але він при цьому заперечує надіслання такої заяви і говорить про те, «що зараз воєнний стан і відпустки не надаються». Вона йому роз`яснила знову, «що тоді у табелі буде стояти «НЗ» у зв`язку з неявкою на роботу і після виходу його буде звільнено». (а.с. 9)

Тобто, директор школи повідомила позивачу про те, що він повинен був присутній безпосередньо на робочому місці у закладі школи з 14.03.2022 року як і всі інші педагоги або пропонувала написати заяву на відпустку, якщо він боїться за своє життя та здоров`я та роз`яснила наслідки його неявки та оплату праці за ці дні. Роздруківка із соціальної мережі «Viber», яка надана позивачем, де він переписується із заступником директора Ольгою Ігорівною підтверджує лише те, що позивач 13.03.2022 року перебуває у місці і вийшов на зв`язок, та те, що мав намір написати заяву 18.03 на дистанційне навчання. (а.с. 170)

Проаналізувавши надані докази сторонами та їх доводи в межах заявлених позовних вимог, суд не вбачає порушень трудового законодавства з боку відповідача, оскільки позивач не виконував роботу як вчитель англійської мови, або іншу роботу у навчальному закладі у період з 14.03 по 18.03.2022 року, тому йому і не сплачувалася заробітна плата. Після виходу на роботу, з приводу своєї неявки належних та достатніх пояснень, за яких би директор школи поставила у табелі іншу відмітку, ніж « НЗ» і він отримав би заробітну плату за ці дні, не вважав за потрібне надавати з власних міркувань, посилання на норми чинного законодавства у позові у даному випадку, враховуючи фактичні обставини справи, є помилковими. Крім цього, на запропоновану відпустку у вказаний період часу, він також не погодився, хоча спочатку подав заяву, а потім відповів директору, що ніякої заяви не подавав і відпустка йому не потрібна. Тому ці доводи позивача суд вважає суперечливими та нелогічними, враховуючи посилання позивача про те, що було небезпечно знаходитися та працювати з 14.03.2022 року до 18.03.2022 року в Комунальній установі Сумська загальноосвітня школа І-Ш ступенів №20 м. Суми, Сумської області за адресою вул. Металургів, 71, м. Суми.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич