Справа № 541/255/23
Провадження № 2-о/541/18/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності документу, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документу, заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Свою заяву мотивувала тим, що у її трудовій книжці НОМЕР_1 , на сторінці №10 в записі №18 міститься інформаційний запис про прийняття її на роботу каменщиком 3 розряду, де візуально є виправлення стосовно цифри 4, внаслідок чого у заінтересованої особи виникають сумніви, щодо належності та дійсності даного документу конкретній особі. Просила встановити належності її трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25 квітня 1983 року з зазначенням на сторінці №10 в записі №18 запису про прийняття її на роботу каменщиком 4 розряду, так як вказане їй потрібно для підтвердження страхового стажу та оформлення пенсії.

Дослідивши подану заяву, приходжу до наступного висновку.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Так, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені в судовому порядку, визначений в частині першій статті 315 ЦПК України.

Так, суд розглядає в порядку окремого провадження справи відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому, згідно ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення, в судовому порядку можливе тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі змісту вищезазначеної заяви, заявниця фактично просить встановити факт про прийняття її на роботу каменщиком 4 розряду згідно запису №18 на сторінці №10 в трудовій книжці, що має юридичне значення та стосуються права останньої на пенсійне забезпечення. Підставою звернення до суду є наявність виправлення розряду каменщинка у трудовій книжці.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаного Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 18 зазначеного Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У судовому порядку відповідно до п. 26 зазначеного Порядку № 637 встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Отже, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

У зв`язку з тим, що чітко встановлений інший порядок, а не судовий, підтвердження відповідних записів у трудовій книжці, то заява про встановлення факту належності трудової книжки з метою підтвердження в ній записів щодо трудового стажу для призначення пенсії не підлягає розгляду в судах у порядку окремого провадження. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановивши, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження та в порядку цивільного судочинства, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у цій справі.

Враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе повернути заявнику судовий збір, сплачений згідно з квитанцією за платежем № від 18 серпня 2022 року у розмірі 496 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.186 ЦПК, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності документу.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, згідно квитанції від 27.01.2023р., отримувач: ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0016305, платник ОСОБА_1 , судовий збір.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. М. Дністрян