02.05.2023 227/546/23
02 травня 2023 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
ВСТАНОВИВ:
10 березня 2023 року адвокат Трун Ольга Валентинівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач з 15 березня 2018 року по 23 жовтня 2020 року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі. 23 жовтня 2020 року був звільнений з підприємства за власним бажанням. В день звільнення, позивач перебував на підприємстві, отримав трудову книжку, однак остаточного розрахунку проведено не було.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, без виклику сторін. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» відомості про розмір заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 .
17.03.2023 року до суду від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, в якій просить суд винести рішення по суті справи у відповідності до норм чинного законодавства. Також до заяви долучено довідку ТОВ «Краснолиманське» № 43 від 17.03.2023 року про наявну заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 .
Згідно розпорядження Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.05.2023 року № 133, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ (підстава: відрядження судді Хоменка Д.Є. до іншого суду строком на один рік) відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №227/546/23, за підсумками якого головуючим суддею по справі призначено Левченка А.М.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Приписами ч. 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 15 березня 2018 року по 23 жовтня 2020 року, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 виданої на ім`я позивача.
15 березня 2018 року відповідно до наказу № 580/к ОСОБА_1 було прийнято до ТОВ «Краснолиманське» за переведенням, прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (запис № 7).
23 жовтня2020 року звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, відповідно до наказу № 580/к (запис № 8).
Згідно долученої представником відповідача до матеріалів справи довідки № 43 від 17 березня 2023 року, залишок заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 за період з листопада 2019 року по вересень 2020 року становить 100075,03 грн. Сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Статтею 94 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
За приписам ст. 233 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
При звільненні з підприємства остаточного розрахунку з позивачем проведено не було. Відповідач у строки, встановлені частиною 1 ст.116 КЗпП України не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства, як при звільненні, так і на час розгляду справи.
Наявність заборгованості перед позивачем підтверджується довідкою відповідача № 43 від 17 березня 2023 року, згідно якої розмір невиплаченої позивачу заробітної плати за період з листопада 2019 року по вересень 2020 року становить 100075,03 грн. Сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів.
Беручи до уваги вищевикладене, стягненню підлягає сума заборгованості у розмірі 100075,03 грн, без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 5 пункту 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на день подання позовної заяви, законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2684,00 грн.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 116 КЗпП України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», , юридична адреса: 01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Прорізна 12-а.

Суддя А.М. Левченко

02.05.2023