Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 Справа №607/11978/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Івашків О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, а також стягнення моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом доРегіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області (надалі - РОВР у Тернопільській області), відповідно до якого просить визнати незаконним та скасувати, наказ від 15.08.2022 року №155-ос, виданий Регіональним офісом водних ресурсів у Тернопільській області, про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а також стягнути з відповідача у її користь 30 000 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що вона, разом із двома дітьми, у зв`язку із тимчасовою окупацією АР Крим, вимушено переїхала до Тернопільської області. Зважаючи на це, їй прийшлося організувати своє життя. Наказом від 29.10.2021 р. №96-ос позивача було прийнято на посаду документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою зазначеного офісу з 01.11.2021 р. за основним місцем роботи. ОСОБА_1 сумлінно виконувала свої посадові обов`язки та будь-яких претензій щодо виконання нею роботи, не було. Із березня 2022 р. згідно усного доручення керівництва РОВР у Тернопільській області позивача було переведено в архів для виконання інших обов`язків. Перед тим, як приступити до роботи, начальником відділу було проведено з позивачем інструктаж. Зазначила, що ключ від архіву перебував у розпорядженні інших працівників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та позивача. В липні 2022 р. ОСОБА_6 прийняла актом прийомки-передачі частину (1/4) архіву під особисту відповідальність - документи тимчасового і постійного зберігання. 02.08.2022 р. ОСОБА_6 склала доповідну записку, яка була зареєстрована під №15 лише 15.08.2022 р. Зазначила, що обставини, викладені у доповідній записці вважає недостовірними. Про наявність доповідної записки позивач дізналася від інших працівників. Очікуючи, що в позивача зажадають пояснень, нею були підготовленні письмові пояснення, проте вимоги надати такі з приводу ситуації, вказаної у довідній записці не було. Після чого, їй сказали, щоб позивач надала в письмовій формі інформацію щодо виконання нею посадових обов`язків, без зазначення причини. Позивач отриману вказівку виконала, надавши відповідну інформацію. В подальшому, надану позивачем інформацію щодо виконання своїх посадових обов`язків, було використано в спірному наказі про оголошення догани, в якості її письмових пояснень. При цьому, жодної вимоги про надання письмових пояснень з приводу обставин, викладених в довідних записках, до відома позивача не доведено. 11.08.2022 р., начальником відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_7 подано доповідну записку щодо виконання позивачем роботи, згідно своїх посадових обов`язків. 15.08.2022 р. в.о. начальника РОВР у Тернопільській області видано наказ №15-ос про оголошення догани позивачу у зв`язку із невиконанням нею пунктів посадової інструкції, а саме: не розробляла заходи з вдосконалення діловодства з управління діяльності та за зверненнями громадян; не подавала начальнику РОВР в Тернопільській області пропозиції щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; не готувала і давала начальнику РОВР в Тернопільській області і керівникам структурних підрозділів інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; не здійснювала організаційно-технічну підготовку нарад, зборів та засідань працівників РОВР в Тернопільській області. Вважає, що спірний наказ про дисциплінарне стягнення, не відповідає вимогам трудового законодавства. Так, даний наказ не містить чіткого формулювання суті та обставин допущеного працівником правопорушення, доведення усіх елементів дисциплінарного проступку. Інформація стосовно того, за які саме дії або за яку саме бездіяльність, коли вони вчинені, за яких обставин, позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності, в оскаржуваному наказі відсутні. При цьому, в наказі не вказано, яким чином враховані тяжкість проступку, яка заподіяна шкода, та як врахована робота працівника. У ньому не зазначено, в чому конкретно полягає невиконання позивачем трудових обов`язків, доказів, які б підтверджували вказані порушення. Також, вказує на те, що доповідні записки, які слугували підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення не містять будь-якої інформації про час, обставини, суть неналежного виконання позивачем посадових обов`язків. Позивачу роботодавцем не пропонувалось надати письмові пояснення з приводу спірного наказу. Будь-яка перевірка (службове розслідування, дисциплінарне провадження) з метою встановлення факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, ступеня вини, характеру і тяжкості проступку, тощо, відповідачем не здійснювалися. Крім цього, внаслідок неправомірного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та безпідставного оголошення догани, ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка полягає в моральних та фізичних стражданнях, які внесли негативні зміни у її життя. Внаслідок даних обставин, позивачу було заподіяно моральну шкоду, що призвело до погіршення та позбавлення можливостей реалізації нею звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми. На даний час, при спілкуванні із колегами, родичами, друзями та знайомими, позивач змушена докладати чималих зусиль для спростування інформації щодо неналежного виконання посадових обов`язків. Розмір, заподіяної позивачу моральної шкоди, визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу та її сім`ї, та витрати, пов`язані із відновленням фізичного та психоемоційного стану позивача, які вона оцінює в розмірі 30 000,00 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Представник Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області відзиву на позовну заяву не подавав.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 подавала суду відповідь на клопотання позивача про закриття провадження у справі, яка, за своїм змістом, є аналогічною позовній заяві.

Представник Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Галицький О.В. надав суду заперечення у якому вказав, що при накладенні дисциплінарного стягнення на позивачку ними було дотримано процедури його накладення. Так, перед застосуванням до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, позивачка була ознайомлена її безпосереднім керівником - начальником відділу Герзун М.А. з доповідною запискою ОСОБА_6 , в якій стверджувалось про факт порушення позивачкою трудової дисципліни - вчинення дій, які виходили за межі визначених посадових обов`язків - видача документів з архіву установи сторонній особі. Одночасно, в якості письмових пояснень, нею була надана інформація про виконання службових обов`язків. На підставі доповідних записок документознавця II категорії ОСОБА_6 , начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_7 та заступника начальника РОВР Степанова І., видано наказ від 15.08.2022 № 155-ос про оголошення позивачці догани. Службове розслідування не проводилося, оскільки обов`язок проведення такого, чинним законодавством не передбачено, а факт вчинення позивачкою проступку (неналежного виконання нею своїх посадових обов`язків) - видача документів з архіву без погодження відповідальної особи за архів РОВР у Тернопільській області Стрюк З.А., встановлено на підставі доповідної записки та підтверджується журналом реєстрації архівних документів. Також, вважають, що позивачем не доведено заподіяння винесеним наказом №155-ос про оголошення догани, моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. Зазначають, що оскаржуваний позивачкою наказ винесено 15.08.2022 року, при цьому як доказ заподіяння моральної шкоди до позовної заяви надано консультативний висновок TOB «АТОМ І К» від 19.08.2022 р., тобто через 4 дні після оголошення догани. На роботі позивачка не скаржилася на погане самопочуття, за медичною допомогою не зверталася, будь-які підтверджуючі документи з цього приводу відсутні, що свідчить про безпідставність заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди та відсутність причинно-наслідкового зв`язку з оскаржуваною подією (накладення дисциплінарного стягнення) та поганим самопочуттям позивачки.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Майка М.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представники Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Вальчук В.Ю, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та проти їх задоволення заперечили із підстав, наведених у письмових запереченнях.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 прийнята на посаду документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області із 01 листопада 2021 року за основним місцем роботи, що підтверджується Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області № 96-ос від 29 жовтня 2021 р. «Про прийняття на роботу Галини Галяберди».

Наказом від 15 серпня 2022 року №155-ос «Про оголошення догани Галині Галяберді» в.о. начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, документознавцю І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою РОВР у Тернопільській області ОСОБА_1 , за порушення трудової дисципліни, оголошено догану.

В подальшому, згідно наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області від 26 жовтня 2022 року №210-ос, ОСОБА_1 , документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою РОВР у Тернопільській області звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату (п.1 ст. 40 КЗпП України).

Як вбачається із спірного наказу від 15.08.2022 року №155-ОС, роботодавцем зазначено, що порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 полягало у невиконання заходів щодо вдосконалення діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; неподання начальнику пропозицій щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; неподання начальнику і керівникам структурних підрозділів інформаційних матеріалів щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; невиконання організаційної підготовки нарад, зборів та засідань працівників.

Як вбачається із копії акту №6 від 15.08.2022 року складеного начальником відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_8 , у присутності провідного юрисконсульта ОСОБА_9 та провідного інженера з ремонту ОСОБА_10 , було запропоновано ОСОБА_1 озанйомимтись із наказом від 15.08.2022 року №155-ос про оголошення їй догани. Текст наказу ОСОБА_1 було зачитано вголос, після чого остання зазначила, що із доганою не згідна та підпис у відмітці про ознайомлення ставити не буде.

Підставами для винесення спірного наказу були: доповідна записка документознавця ІІ категорії Відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_11 від 02.08.2022 року, зареєстрована за №15; доповідна записка начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_8 від 11.08.2022 року; доповідна записка заступника начальника РОВР у Тернопільській області Степанова І. від 12.08.2022 року; пояснення ОСОБА_12 від 10.08.2022 року.

Як вбачається із доповідної записки документознавця ІІ категорії Відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_11 від 02.08.2022 року, позивач, без повідомлення її, як відповідальної особи, а також без вказівки начальника, надала документи (меморіальні ордери за 2019 рік) по сторонній людині. Вищезгадане повторювала неодноразово, де ОСОБА_13 надавала документи працівникам РОВР у Тернопільській області, іншим особам, без будь-якого повідомлення.

Згідно доповідної записки начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_7 від 11.08.2022 року, ведення діловодства і контроль за виконанням документів в Регіональному офісі водних ресурсів у Тернопільській області покладено на позивача. Згідно своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 виконує наступну роботу: дотримується затвердженої Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну в Регіональному офісі водних ресурсів у Тернопільській області, а також Інструкції з діловодства в РОВР у Тернопільській області (наказ від 11.12.2020 № 112), які є діючими на сьогоднішній день та використовуються в роботі; дотримується затвердженої Інструкції з діловодства за зверненням громадян в РОВР у Тернопільській області (наказ від 16.07.2020 № 73), яка є діюча на сьогоднішній день та використовується в роботі (додається);дотримується затвердженого Порядку організації та проведення особистого прийому громадян в РОВР у Тернопільській області (наказ від 16.07.2020 р. № 73), який є діючий на сьогоднішній день та використовується в роботі (додається); бере участь у розроблені графіків особистого прийому громадян керівництвом РОВР (додаються); бере участь у підготовці детальних правил оформлення документів, які доведені до відома керівників структурних підрозділів для дотримання єдиного порядку оформлення документів в РОВР (додається); враховуючи впровадження електронного документообігу в РОВР бере участь в розробці детальної покрокової інструкції щодо роботи в програмі електронного документообігу АСКОД (додається); з метою забезпечення своєчасного та належного виконання документів підготувала таблицю із зазначенням всіх документів, звітів, які знаходяться на контролі в РОВР. Про необхідність виконання контрольних документів інформує керівника структурного підрозділу (додається) згідно інструкції діловодства; використовує в роботі затверджену номенклатуру справ Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, яка погоджена ЕПК Державного архіву Тернопільської області 25.09.2020 Протокол № 9, та яка діє на сьогоднішній день.

Як вбачається із доповідної записки заступника начальника РОВР у Тернопільській області Степанова І., 11.08.2022 року начальником відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_8 надана доповідна записка про ефективність роботи документознавця І категорії Галябердою Г. Опрацюванням доповідної записки з`ясовано, що долучені документи не свідчать про те, що вони складались саме позивачем, оскільки остання на час складання документів не працювала в РОВР у Тернопільській області. Водночас, згідно посадової інструкції документознавця І категорії, з якою ОСОБА_13 ознайомлена 02.11.2021 року, остання не виконувала свої обов`язки, а саме: не розробляла заходи щодо вдосконалення діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; не подавала начальнику РОВР у Тернопільській області пропозиції щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; не готувала і не подавала начальнику РОВР та керівникам структурних підрозділів інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; не здійснювала організаційно технічну підготовку нарад, зборів та засідань працівників РОВР у Тернопільській області. Окрім того, 02.08.2022 року ОСОБА_11 подано доповідну записку про факт видачі документів з архіву РОВР у Тернопільській області позивачем без відому відповідальної особи за архів (відповідальна особа ОСОБА_11 ).

ОСОБА_1 на ім`я в.о. начальника РОВР у Тернопільській області 10 серпня 2022 року надала письмову інформацію щодо виконання посадових обов`язків, у якій зазначила, що вона веде діловодство, приймаю кореспонденцію, яка надходить в РОВР, систематизує її та передає після розгляду начальником у підрозділ або конкретним виконавцям для виконання; здійснює організацію контролю за дотриманням строків виконання документів, які надходять до РОВР; здійснює організацію контролю за своєчасним розглядом заяв громадян; здійснює реєстрацію і облік звернень громадян; систематично подає інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів, як начальнику РОВР та і керівникам структурних підрозділів; здійснює організаційно-технічну підготовку нарад, зборів та засідань працівників РОВР; дотримується правил техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки, а також виконує інші завдання та доручення керівництва. Із березня 2022 року, позивач виконує в архіві РОВР у Тернопільській області наступну роботу: відскановує техноробочі проекти; оцифровує карти та схеми для подальшого використання в електронному вигляді; приймає участь у впорядкуванні та складанні архівних документів, проектів, тощо, а також в прийманні та складанні архівних документів з дільниць.

Як вбачається із Посадової інструкції документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області від 07. 01.2021 року, з якою позивач була ознайомлена 02.11.2021 року, основним завданням документознавця І категорії є забезпечення ведення діловодства і контролю за виконанням документів в РОВР у Тернопільській області. Пунктом 2.2. зазначеної Інструкції передбачено, що для виконання покладених на документознавця завдань він зобов`язаний: - вести діловодство, приймати кореспонденцію, яка надходить в РОВР, систематизувати її і передавати після розгляду начальником у підрозділи або конкретним виконавцям для виконання; - здійснювати організацію контролю за дотриманням строків виконання документів, які надходять до РОВР; - здійснювати ведення в РОВР у Тернопільській області діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; -здійснювати реєстрацію і облік звернень громадян; - здійснювати контроль за своєчасним розглядом пропозицій та заяв громадян, інформаційних запитів, аналізувати та узагальнювати матеріали про роботу зі зверненнями громадян. Готувати та своєчасно подавати звіт про роботу зі зверненнями громадян; - розробляти заходи щодо вдосконалення діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; - розробляти та подавати начальнику РОВР у Тернопільській області пропозиції щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; - готувати і систематично подавати начальнику РОВР і керівникам структурних підрозділів інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; - складати номенклатуру справ РОВР у Тернопільській області, погоджувати її з обласним архівом та передавати на затвердження начальнику РОВР; - здійснювати облік і зберігання документів з грифом «Для службового користування»; - здійснювати організаційно-технічну підготовку нарад, зборів та засідання працівників РОВР; - виконувати інші завдання та доручення керівництва; - дотримуватися правил техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки.

Судом із пояснень позивача та відповідача встановлено, що за дорученням роботодавця, позивачу було також доручено виконання завдань у архівному відділі РОВР у Тернопільській області.

Як вбачається із копії Журналу реєстрації архівних документів РОВР у Тернопільській області за 2022 рік, ОСОБА_1 02.08.2022 року видала меморіальні ордери за 2019 рік.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що на час прийняття спірного наказу, яким позивачу було оголошено догану, вона працювала на посаді документознавця 2 категорії у відповідача та наказом від 22.06.2022 року №88 на неї було покладено обов`язки відповідального за видачу документів із архіву РОВР у Тернопільській області. Однак, у її відсутності, позивач під час перевірки установи працівниками Держаудитслужби видала на їх вимогу меморіальні ордери за 2019 рік, без погодження із керівником установи та нею, як відповідальним працівником. Відтак, нею з цього приводу було складено доповідну записку 02.08.2022 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що на момент видачі спірного наказу вона працювала на посаді начальника відділу з управління персоналом, зв`язків із громадськістю та пресою РОВР у Тернопільській області та очолювала відділ в якому працювала позивач. За час роботи позивач виконувала належним чином усі покладені на нею посадовою інструкцією обов`язки, про що нею зазначалось у доповідній записці від 11.08.2022 року, а тому накладення на позивача дисциплінарного стягнення вважає неправомірним.

Допитані в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 підтвердили суду ту обставину, що позивач ОСОБА_1 , працюючи у відповідача виконувала роботу документознавця, а також з березня 2022 року виконувала роботу по впорядкуванню архіву. Також підтвердили, що ключ від архіву установи перебував у розпорядженні усіх працівників, які здійснювали сканування документів, у тому числі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та позивача.

Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Стаття 147-1 КЗпП України передбачає, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно із статтею 148 КЗпП, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен витребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчинення проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу).

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що при розгляді справ щодо притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягнені працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто дуже важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством.

В наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обов`язково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання або виконання на неналежному рівні працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Крім того, порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця.

Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Отже, законодавством передбачено, що підставою застосування дисциплінарного стягнення може бути порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення.

За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, ЦПК України, у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця, тобто відповідача.

Судом встановлено, згідно спірного наказу, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за: 1) невиконання заходів щодо вдосконалення діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; 2) неподання начальнику пропозицій щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; 3) неподання начальнику і керівникам структурних підрозділів інформаційних матеріалів щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; 4) невиконання організаційної підготовки нарад, зборів та засідань працівників.

Підставою, як зазначено у спірному наказі були: 1) доповідна записка заступника начальника РОВР у Тернопільській області Степанова І. від 12.08.2022 року; 2) доповідна записка начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_8 від 11.08.2022 року; 3) доповідна записка документознавця ІІ категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_11 від 02.08.2022 року, а також пояснення ОСОБА_12 від 10.08.2022 року.

Суд, при проведенні аналізу зазначених письмових доказів, а також дослідивши інші письмові докази, які було надано сторонами, вважає, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосоване спірним наказом до ОСОБА_1 здійснено відповідачем без дотримання вимог ст..ст.147, 148, 149 КЗпП України. Так, із доповідної записки начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_7 від 11.08.2022 року, як зазначена як підстава для застосування стягнення, вбачається, що ОСОБА_1 у своїй роботі дотримується своїх посадових обов`язків, покладених на неї посадовою інструкцією, а також інші відомчі накази під час ведення діловодства, у тому числі тих, які пов`язані із зверненням громадян, бере участь у розроблені графіків особистого прийому громадян керівництвом, участь у підготовці детальних правил оформлення документів, які доведені до відома керівників структурних підрозділів для дотримання єдиного порядку оформлення документів в РОВР, бере участь в розробці детальної покрокової інструкції щодо роботи в програмі електронного документообігу, підготувала таблицю із зазначенням всіх документів, звітів, які знаходяться на контролі в РОВР, інформує керівника структурного підрозділу згідно інструкції діловодства, використовує в роботі затверджену номенклатуру справ Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області. Порушень трудової дисципліни, про які зазначено у спірному наказі доповідна записка не містить. Крім цього, доповідна записка заступника начальника РОВР Степанова І. від 12.08.2022 року не містить конкретних фактів, які б підтверджували дату та час невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків. Адже в силу вимог ст..148 дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Крім цього, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Також, суд зазначає, що про наведені обставини порушення трудової дисципліни зазначені у своїй доповідній записці заступником начальника Степановим І., не було запропоновано позивачу надати свої письмові пояснення, як цього вимагає ч.1 ст.149 КЗпП України. Адже пояснення ОСОБА_1 , які є наявні у матеріалах справи та про які зазначено у спірному наказі, датовані до складання такої доповідної, тобто 10.08.2022 року. Крім цього, суд зазначає, що у спірному наказі не відображено підстав для накладення дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 за факти про які зазначено у доповідній записці ОСОБА_11 від 02.08.2022 року, а саме за видачу позивачем без повідомлення її, як відповідальної особи та без вказівки начальника документів (меморіальні ордери за 2019 рік) сторонній людині. Відтак, суд не бере до уваги зазначену доповідну записку ОСОБА_11 , як підставу накладення дисциплінарного стягнення на позивача на підставі спірного наказу. Крім цього, суд констатує, що у процесі розгляду даної справи, відповідачем не доведено факту видачі документів позивачем із архіву установи, про які зазначила у своїй доповідній записці ОСОБА_11 сторонній особі. Також, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували невиконання ОСОБА_1 вимог своєї посадової інструкції документознавця І категорії, а відповідачем у судовому засіданні такі факти не доведено. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували ОСОБА_1 надати свої письмові пояснення з приводу обставин, які зазначені у доповідній записці ОСОБА_11 та про яку зазначену у спірному наказі.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що на позивача неправомірно накладено дисциплінарне стягнення відповідачем згідно наказу від 15.08.2022 року №155-ос, відтак, його слід скасувати, як незаконний та задовольнити вимоги ОСОБА_1 у цій частині.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно із роз`ясненнями, даними у п.13 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органу, незалежно від форм власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Кодекс законів про працю України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв`язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

Судом встановлено наявність негативних змін в житті позивача, спричинених незаконним застосуванням до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що призвело до її душевних страждань, внаслідок неможливості довести роботодавцеві сумлінність своїх дій та належне виконання нею трудових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією. Адже, як вбачається із консультативного висновку лікаря від 19.08.2022 р., ОСОБА_1 після видачі спірного наказу, 19.08.2022 року зверталась до лікаря із скаргами на зміни настрою, головні болі та пригнічений стан, та у неї за результатами її огляду було діагностовано неврастенію та необхідність консультації психіатра. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння їй моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, зумовлених видачею ним спірного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Ураховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину понесених нею душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 внаслідок незаконного притягнення її до дисциплінарної відповідальності та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню із відповідача моральна шкода у розмірі 5 000 грн. Визначений судом розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача в користь позивача слід стягнутисудовий збір у розмірі 1 984 грн. 80 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, а також стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов`язки начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області від 15 серпня 2022 року №155-ОС «Про оголошення догани ОСОБА_17 ».

Стягнути із Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області у користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

У решті вимог, відмовити.

Стягнути із Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 20 лютого 2023 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан