КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/117/22
Провадження № 2/534/472/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Морозова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Циганко М. А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Чернявського І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 маітр`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувати від Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_2 квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 65 років померла його мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 04.08.1978, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.03.1987, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та після укладення шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Зазначені документи підтверджують той факт, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , а тому є спадкоємцем першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України. В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не оформив свої права на спадкове майно 06.07.2021, Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася в суд із заявою про визнання відумерлою спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено. Визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_3 та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Квартиру АДРЕСА_3 та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , як відумерлу спадщину передано у власність Горішньоплавнівської міської територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 у справі № 534/1160/21 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 скасовано, а заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 у справі № 534/1160/21 встановлені наступні факти, які в силу положень ст. 82 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: квартира АДРЕСА_4 , свідоцтво про право власності на житло від 02.09.1997, видане Комсомольською міською Радою народних депутатів; будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право власності, НОМЕР_4 , 21.04.2008, видане Келебердянською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. За відомостями реєстру територіальної громади та наявної картотеки реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті була зареєтрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент її смерті за вишезазначеною адресою інших зареєстрованих осіб не значилось. Згідно витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), у спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти/спадкові договори на спадщину, які б заводилися чи видавалися після смерті ОСОБА_3 , 1953 р.н. ОСОБА_2 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ; зареєстрований в с. Келеберда, за місцем знаходження спадкового майна - будинку по АДРЕСА_2 та є отримувачем медичних послуг за місцем реєстрації спадкодавця: АДРЕСА_1 . Спадкоємець першої черги ОСОБА_2 фактично проживав однією сім`єю з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , а тому прийняв спадщину у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Вважає, що даний факт підтверджується наступними доказами: ??актом від 05.09.2021 складеним за участю свідків - мешканців багатоквартирного будинку та затвердженого представником КЖЕП N°4, у відповідності до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 28.01.2019 за адресою АДРЕСА_1 ; ??актом від 05.09.2021 року складеним за участю свідків мешканців багатоквартирного будинку та затвердженого представником КЖЕП N4, у відповідності до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживав по теперішній час дійсно з 1996 року у АДРЕСА_5 ; ??копією медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 , де вказана адреса місця проживання АДРЕСА_1 , як на титульній сторінці так і за час пройдених профоглядів чи лікування; ??копією сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 31.01.2014 де вказана адреса проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 ; копією медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 17.09.2015, де вказана та ж сама адреса проживання ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 крім матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 інших членів сім`ї не має. ОСОБА_2 не має у власності інших об`єктів нерухомості, де міг би фактично проживати, що підтверджується Інформаціею з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_2 , хоча і має зареєстроване місце проживання з 02.09.1996 за адресою АДРЕСА_2 , але за цією адресою не проживав фактично на час смерті матері. Вважає, що надані докази в сукупності підтверджують той факт, що ОСОБА_2 тривалий час постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі і станом на 28.01.2019 проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, після скасування Полтавським апеляційним судом рішення Комсомольського міського суду від 05.08.2021 у справі № 534/1160/21 про визнання спадщини відумерлою, спадкоємець ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса для оформленням документів про право на спадщину. 17.01.2022 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Коваленко М.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину. Підставою для винесення приватним нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину слугувало те, що у наданих заявником документах відсутні відомості, що підтверджують факт прийняття ним спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на спадкове майно; державна реєстрація права власності на спадкове майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_3 відсутня. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за алресою АДРЕСА_1 , а також житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані на праві власності за Горішньоплавнівською міською радою, на підставі рішення Комсомольського міського суду від 05.08.2021 у справі 534/1160/21, яке було скасоване постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити, посилаючись на те, що жоден з наданих доказів та доказів на які посилається позивач не підтверджує факту проживання ОСОБА_2 разом з померлою ОСОБА_3 . У своїй промові зазначив, що показання свідків не підтверджують факту проживання позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем на момент смерті. Звернув увагу суду на те, що додані до позовної заяви копії двох актів опитування сусідів від 05.09.2021 р., копії сторінок медичної картки Россохи; копію сертифікату про проходження позивачем профілактичного наркологічного огляду від 31.04.2014р.; копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів від 17.09.2015, є неналежними, недостатніми та недопустимими доказами по справі і не підтверджують не те що факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з померлою гр. ОСОБА_3 , а й взагалі сам факт проживання. Також зауважив, що подані суду копії документів не завірені належним чином відповідно до встановлених вимог, а саме: не зазначено власне ім`я та прізвище особи, яка засвідчила копії та дати їх засвідчення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 65 років померла мати позивача- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 28.01.2019. (а.с. 12)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 04.08.1978, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 10)

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.03.1987, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та після укладення шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». (а.с. 11)

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 позовну заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено повністю та визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_3 та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Передано квартиру АДРЕСА_3 та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , як відумерлу спадщину у власність Горішньоплавнівської міської територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 рішення Комсомольського міського суду Полтавської області скасовано. (а.с 13-17)

Згідно копії постанови приватного нотаріуса Коваленко М.В. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останній не надав нотаріусу документів, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 . Держана реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_6 , та будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_3 відсутня. (а.с. 18)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_6 , та будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_3 державна реєстрація права власності відсутня. (а.с. 27-31)

Суд погоджується з думкою представника відповідача та не бере до уваги надані позивачем копії документів, а саме: копії двох актів опитування сусідів від 05.09.2021, копії сторінок медичної картки ОСОБА_2 ; копію сертифікату про проходження позивачем профілактичного наркологічного огляду від 31.04.2014; копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів від 17.09.2015, оскільки вище вказані документи неналежними, недостатніми та недопустимими доказами по справі і не підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з померлою ОСОБА_3 , як і сам факт проживання ОСОБА_2 за адресою проживання померлої ОСОБА_3 .

Також, суд критично оцінює актів опитування сусідів від 05.09.2021, оскільки вони не можливо встановити хто саме проводив опитування сусідів та чи був присутній при опитуванні сусідів представник КЖЕП № 4. Вище вказані акти завірені особою, яка не уповноважена затверджувати підписи громадян. Тому, на думку суду, такі акти не можуть бути належним та допустимим доказом факту проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Допитані у судовому засіданні свідки показали наступне.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає в будинку на одному поверсі де проживала померла ОСОБА_7 , а її квартира знаходиться на іншому «крилі» поверху. Вона також зазначила, що не перебувала у дружніх стосунках з померлою чи позивачем і не бувала у гостях в квартирі ОСОБА_7 . Вона візуально бачила позивача в коридорі та ліфті і з цього зробила висновок, що він проживав разом із померлою. Інших даних, які б підтверджували факт постійного проживання позивача із померлою не повідомила. Навпаки зазначила, що вона не особливо схильна до спілкування і була зайнята іншими питаннями, а саме ходила на роботу та вихованням своїх двох дітей. На запитання представника позивача повідомила, що проживає у будинку з 1988 року, а позивач нібито живе теж з початку 90-х тобто точно не змогла вказати рік з якого саме позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 . В той же час вона своїм підписом у актах опиту сусідів засвідчила, що громадянин ОСОБА_6 проживав у квартирі з матір`ю з 1996 року. Така розбіжність між показами та змістом актів ставить під сумнів правдивість наданих свідчень.

Крім того відсутнє підтвердження, що свідок дійсно з 1988 року проживає в будинку по АДРЕСА_7 . Судом було встановлено лише особу свідка, а не час з якого вона зареєстрована за адресою озвученою нею при перевірці анкетних даних.

Свідок ОСОБА_9 лише досить впевнено зазначив місце розташування в будинку квартири у якій проживала покійна ОСОБА_7 . По суті справи жодних відомостей не повідомив. Відвідування квартири де проживала ОСОБА_7 і у якій він кілька разів пив чай з позивачем, що жодним чином не свідчить, що позивач ОСОБА_6 проживав там. На запитання щодо надання відомостей які б свідчили про проживання позивача відповів, що не цікавиться життям інших людей. При відповіді на інші запитання плутався у показах.

На запитання представника позивача свідок ОСОБА_9 повідомив, що проживає у будинку з 1988 року, а позивач теж живе з 1988 тобто точно не зміг вказати рік з якого саме позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 . В той же час він своїм підписом у Актах опиту сусідів засвідчив, що громадянин ОСОБА_6 проживав у квартирі з матір`ю з 1996 року.

Під час судового засіданні не було встановлено, не тільки що свідок ОСОБА_9 проживає за адресою АДРЕСА_8 з 1988 року, а й взагалі там проживає. Адже на підтвердження своєї особи він надав суду посвідчення водія, у якому не вказується адреса місця проживання його володільця.

Суд, також погоджуючись з представником відповідача, не бере до уваги показання свідків, як такі, що не підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з померлою ОСОБА_3 , як і сам факт проживання ОСОБА_2 за адресою проживання померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1) ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Згідно із ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/; спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до глави 10 наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Підсумовуючи, суд дійшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в порядку спадкування, оскільки стороною позивача не доведено ні те, що він проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ні те, що позивач взагалі проживав за адресою АДРЕСА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

.

Повне найменування відповідача: Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , адреса; 39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, буд. 24;

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне найменування позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_9 .

Суддя В.Ю. Морозов

Повний текст рішення суду виготовлено 01.03.2023.