Провадження № 2/202/745/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 лютого 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - Бєльченко Л.А.,

при секретарі: - Салінської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільненні від сплати заборгованості за аліментами,

в с т а н о в и в :

Звернувшись з цим позовом до суду, ОСОБА_1 зазначив, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2016 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання їх на той час неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про дане рішення він дізнався лише 20.05.2022 року, після отримання ним пенсії у меншому розмірі. Дане рішення він оскаржив в апеляційному порядку. Але у задоволені апеляційної скарги йому відмовлено. На 05.11.2022 року заборгованість по сплаті аліментів становить 23 382 грн.

Позивач зазначає, що він є інвалідом першої групи з дитинства, має тяжкі ушкодження здоров`я. На даний час він перебуває у другому шлюбі. Його дружина має чотирьох дітей, один з яких є інвалідом і потребує постійного лікування. Також позивач указує, що він за кредитні кошти придбав на ім`я доньки ОСОБА_4 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому остання подарувала цю квартиру відповідачкі. Сам він житла не має і вимушений зі своєю сім`єю винаймати житло. З огляду на зазначене, позивач просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, зазначивши, що у відповідача є житло в іншій місцевості, але він зі своєю дружиною винаймає житло в м. Дніпрі. Зазначив, що підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами немає. Просив у позові відмовити.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2016 року з позивача на користь відповідача на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.03.20216 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.08.2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказане рішення залишена без задоволення, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2016 року без змін.

Відповідно до довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 05.12.2022 року заборгованість по аліментних платежах з ОСОБА_1 на користь доньки ОСОБА_4 становить 23 882 грн.

Встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , останні для проживання винаймають житло.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Частиною другою ст.197 Сімейного кодексу України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В обргунтування позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами позивач посилається на те, що йому не було відомо про звернення відповідачки до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 . Проте судом не приймається зазначене до уваги, оскільки позивач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття незалежно від наявності рішення суду про стягнення аліментів. Окрім того, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів було предметом розгляду Дніпровським апеляційним судом і залишено без змін.

Посилання позивача на стан його здоров`я, те, що він має інвалідність і наявність на утриманні дітей дружини у другому шлюбі також, на думку суду, не можуть бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідача, оскільки позивач є особою з інвалідністю з дитинства і при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів ця обставина враховувалась. Заборгованість за аліментами у позивача виникла не через його тяжку хворобу. Допомога ОСОБА_1 в утриманні дітей дружини від другого шлюбу не позбавляє позивача обов`язку утримувати власну дитину.

Посилання позивача на те, що він подарував донці ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок сплати аліментів також нічим не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами слід відмовити.

У зв`язку з тим, що позивач є інвалідом з дитинства судові витрати у вигляді судового збору суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12,81,89, 141,259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про звільненні від сплати заборгованості за аліментами

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.