Справа № 588/1711/23
Провадження № 2/588/357/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., представника позивача Сумцова Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у серпні 2023 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 , який мотивував тим, що позивач дізнався про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження за № 65343733.

За адвокатським запитом приватним виконавцем Закорком В.В. було надано: копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості на загальну суму 29900,00 грн; копію виконавчого напису від 18.03.2021 за № 31151, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості у розмірі 29900,00 грн; копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп».

Крім того, приватним виконавцем було повідомлено, що за виконавчим провадженням № 65343733 на користь стягувача було перераховано кошти у сумі 29900,00 грн.

09.08.2023 приватним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою заборгованості у повному обсязі.

Також представник позивача зазначив, що 01.12.2018 між позивачем та відповідачем було укладено заявку № 1801225 на отримання кредиту, копія якої була надана приватним виконавцем та на яку посилалася приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. Відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень з розрахунками заборгованості, у тому числі з урахуванням сум коштів, спрямованих на погашення кредитної заборгованості не надходило. Позивачу не відомі підстави примусового стягнення заборгованості саме у сумі 29900,00 грн та із чого складається сума вказаної заборгованості.

Сторона позивача вважає, що відповідачем було безпідставно здійснено нарахування заборгованості у розмірі 29900,00 грн. Така заборгованість є оспорюваною, оскільки позивач її не визнає, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу саме в сумі 29900,00 грн та його сплату від відповідача позивачу не надходило, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивача попередньо не повідомляли, вимог про погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунок заборгованості до позивача не надходило, вказаний кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а тому у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни, вчинений 18.03.2021 та зареєстрований у реєстрі за № 31151, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості у розмірі 29900,00 грн, таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» на користь ОСОБА_2 у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом грошові кошти у розмірі 29900,00 грн; 3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн та понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 11.08.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

04.09.2023 представник відповідача подав клопотання в якому просив відмовити позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Зокрема представник відповідача вказав, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а заявлений розмір таких витрат неспівмірний зі складністю справи, не відповідає критеріям розумного розміру. Також представник відповідача послався на судову практику суду першої інстанції щодо судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позові, подав докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат, які просив стягнути з відповідача.

Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причину неявки. Також треті особи не надали письмових пояснень.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі представника відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом установлено, що 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 31151, за яким нотаріусом звернено стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» за кредитним договором № 1801225 від 01.12.2018, за період із 30.01.2019 по 03.03.2021 у розмірі: 10000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19900,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а всього 29900,00 грн (а.с. 9).

На підставі зазначеного оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 31151 від 18.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорком Вадимом Вікторовичем постановою від 06.05.2021 було відкрито виконавче провадження за № 65343733, а також у межах вказаного виконавчого провадження постановою від 07.05.2021 було звернено стягнення на доходи позивача, які він отримує у ТОВ «УПРАВЛІНСЬКЕ ТОВАРИСТВО «УЛФ» (а.с. 8, 10).

У вказаному виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» було стягнуто грошові кошти у сумі 29900,00 грн (а.с. 11).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. від 09.08.2023 було закрито виконавче провадження у зв`язку зі стягненням заборгованості у повному обсязі (а.с. 12).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відтак, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Стороною відповідача не було надано суду письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із ОСОБА_2 29900,00 грн боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору № 1801225 від 01.12.2018.

Надана стороною позивача копія заявки № 1801225 на отримання кредиту від 01.12.2018, укладеної між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_2 , не є нотаріально посвідченим договором, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За змістом оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус Головкіна Я.В. керувалася пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Головікіна Я.В. при вчиненні виконавчого напису 18.03.2021 не мала права керуватись цим пунктом Переліку.

За таких обставин, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що у судовому засіданні не було встановлено доказів на підтвердження факту отримання боржником повідомлення стягувача про порушення зобов`язання. Відповідач не надав доказів на підтвердження факту надсилання позивачеві вимоги про порушення зобов`язання, тобто не спростував доводи сторони позивача про те, що останній не отримував такої вимоги.

Відповідно до висновків Верховного Суду щодо застосування норм права викладених у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення стягнутих з позивача за спірним виконавчим написом коштів, суд враховує таке.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до повідомлення наданого приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорком В.В. від 08.08.2023 за № 1998 у межах виконавчого провадження № 65343733 із ОСОБА_2 стягнуто та перераховано на користь стягувача кошти у розмірі 29900,00 грн (а.с.11).

Оскільки суд дійшов висновку, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, то й стягнення на його підставі грошових коштів із позивачки на користь відповідача є протиправним, а тому позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що вказана безпідставно набута сума коштів не підпадає під перелік випадків, коли безпідставно набуте не підлягає поверненню відповідно до вимог ст.1215 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір за вимоги немайнового характеру на загальну суму 2147,20 грн. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 02.08.2023; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 02.08.2023; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 10.08.2023; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 06.09.2023, квитанцію від 04.09.2023 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 9000,00 грн.

Указані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 9000,00 грн.

Відтак суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що заявлений розмір витрат відповідача на правничу допомогу неспівмірний зі складністю справи, не відповідає критеріям розумного розміру, оскільки розмір витрат за надання професійної правничої допомоги визначається кожним адвокатом самостійно і відповідачем не надано доказів про неспівмірність та ринкову вартість послуг професійної правничої допомоги. Посилання представника відповідача на судову практику інших судів першої інстанції щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу суд не приймає до уваги, оскільки суд ухвалює рішення щодо стягнення таких витрат з урахуванням обставин кожної справи та відповідних доказів наданих сторонами на підтвердження заявлених витрат. Відтак рішення суду не відображає ринкову вартість послуг на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, кількість позовних вимог, а також значення справи для сторони, зокрема суму коштів які було безпідставно стягнуто з відповідача, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Тому суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про відмову в стягненні витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню фактично понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни, вчинений 18.03.2021 та зареєстрований у реєстрі за № 31151, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості у розмірі 29900 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» на користь ОСОБА_2 у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни, вчиненого 18.03.2021 та зареєстрованого у реєстрі за № 31151, грошові кошти у розмірі 29900 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп., а також на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 06.01.2012, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», адреса місцезнаходження: вул.Михайлівська, 15/1, літ.Б, м. Київ, 01001, ;

третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, адреса: вул. Київська, 115 кв.1, м. Обухів, Київська область, 08700;

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, адреса: пров. Пляжний, 3, м. Суми, 40000.

Повне рішення суду складено 11.09.2023.

Суддя О. О. Огієнко