УХВАЛА

28 лютого 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М..

з участю:

представника заявника - адвоката Власик В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині незняття арешту з майна боржника, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) в частині не зняття арешту з майна боржника.

Заявниця просила визнати протиправною бездіяльність посадових осіб відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) стосовно незняття арешту зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладеному постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук Ольги Олександрівни від 13.12.2007 р. та зобов`язати державного виконавця (службову особу) відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , накладеному постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук О.О. від 13.12.2007 p. зареєстровано обтяження нерухомого майна за №6269253 від 20.12.2007 р.

Скарга обґрунтована тим, що при примусовому виконанні судового наказу № 2-н-575 від 15.10.2007 року виданого Рівненським міським судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь РФ ЗАТ КБ «Приватбанк» 2491, 46 грн. заборгованості по кредитному договору, судового збору у сумі 25,50 грн., 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2531,96 грн., постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук О.О. від 13.12.2007 р. було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 . Зазначений у виконавчому документі борг боржником ОСОБА_1 сплачений добровільно, однак накладений державним виконавцем арешт на все її майно на даний час не скасований. Після звернення ОСОБА_1 до виконавчої служби листом від 07.11.2022 року її було повідомлено про відсутність правових підстав для скасування арешту.

В судовому засіданні 13.02.2023 представник заявниці адвокат Власик В.Я. доводи скарги підтримала, просила задовольнити скаргу в повному обсязі.

06.12.2022 до суду надійшов письмовий відзив на скаргу згідно якого вбачається, що державною виконавчою службою було відмовлено в скасуванні арешту з майна боржника ОСОБА_1 , оскільки постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.12.2007 р. видана державним виконавцем Кравчук О.О. не дає можливості стверджувати, що саме в межах примусового виконання судового № 2-н-575 від 15.10.2007 року зареєстровано обтяження нерухомого майна за № 6269253 від 20.12.2007 р., враховуючи , що вона винесена поза АСВП (ЄРРВП), а згідно даних АСВП відсутні відомості, які можуть ідентифікувати згідно чого, та в межах якого виконавчого провадження у 2007 році накладався арешт на майно ОСОБА_1 , так як записи про наявність виконавчих проваджень, за якими боржником є ОСОБА_1 у АСВП відсутні.

Просили відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про зняття арешту з майна боржника в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.11.2022 р. прийнято скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині незняття арешту з майна боржника, та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 09.01.2023 призначено розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції перебувало на примусовому виконанні судовий наказ № 2-н-575 від 15.10.2007 р., виданий Рівненським міським судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь РФ ЗАТ КБ «Приватбанк» 2491, 46 грн. заборговані по кредитному договору, судового збору у сумі 25,50 грн., 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2531,96 грн. Постановою державного виконавця Кравчук Ольги Олександрівни від 13.12.2007 р. було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 . Суд не приймає заперечення відділу ДВС щодо того, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.12.2007 р. видана державним виконавцем Кравчук О.О. не дає можливості стверджувати, що саме в межах примусового виконання судового № 2-н-575 від 15.10.2007 року зареєстровано обтяження нерухомого майна за № 6269253 від 20.12.2007 р. Так, з досліджених судом копії постанови від 13.12.2007 р. та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.10.2022 р. вбачається що арешт на все майно ОСОБА_1 накладений постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук О.О. від 13.12.2007 р. саме в межах виконання судового наказу № 2-н-575 від 15.10.2007 р., виданого Рівненським міським судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь РФ ЗАТ КБ «Приватбанк» 2491, 46 грн. заборговані по кредитному договору, судового збору у сумі 25,50 грн., 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2531,96 грн. З дослідженої судом квитанції вбачається, що ОСОБА_1 сплачено на користь РФ ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по судовому наказу № 2-н-575 від 15.10.2007 року виданого Рівненським міським судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь РФ ЗАТ КБ «Приватбанк» 2491, 46 грн. заборговані по кредитному договору, судового збору у сумі 25,50 грн., 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2531,96 грн.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.10.2022 р. , наявний арешт всього майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук О.О. від 13.12.2007 р. 01.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою на ім`я начальника відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м.Львів) про скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук Ольги Олександрівни від 13.12.2007 р. на все належне їй майно, однак 07.11.2022 р. начальником відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м.Львів) було надано відповідь про відмову в скасуванні арешту, накладеного постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук Ольги Олександрівни від 13.12.2007 р. на все майно, що належить ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом № 1404-VIII.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Інструкції під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.12.2007 р., виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу № 2-н-575 від 15.10.2007 року було відкрите державним виконавцем під час дії Закону № 606-XIV.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 25 Закону № 606-XIVу постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV , яка кореспондується з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 статті 50 № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 40 Закону № 1404-VIII (у редакції від 17 лютого 2017 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з частиною другою статті 50 Закону № 1404-VIII у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону № 606-XIV Та Закону № 1404-VIII підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду у справі № 645/6694/15-ц від 22 грудня 2021 року у випадку повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, провадження № 61-1980св21.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Однак враховуючи, що на даний час у відділі Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) не перебуває на розгляді виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу, на забезпечення виконання якого і був накладений арешт на все майно заявника, а також враховуючи відсутність на примусовому виконанні будь-якого виконавчого провадження , по якому остання є боржником, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення і з метою захисту порушених прав заявника, необхідно скасувати накладений постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук Ольги Олександрівни від 13.12.2007 р. арешт зі всього майна ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 353,354,355, 447-452 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині незняття арешту з майна боржника, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) стосовно незняття арешту зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладеному постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук Ольги Олександрівни від 13.12.2007 р. та зобов`язати державного виконавця (службову особу) відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , накладеному постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кравчук Ольги Олександрівни від 13.12.2007 p. зареєстровано обтяження нерухомого майна за №6269253 від 20.12.2007 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас