ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя першої інстанції Стрельников О.О.) , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач - Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд Солонянському районному суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23 червня 2018 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

25 квітня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКЦЕНТ-БАНК» на Акціонерне товариство комерційний банк «АКЦЕНТ-БАНК».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Банк на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг..

У відповідності до умов договору, банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 17 листопада 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 10783 грн. 33 коп., з яких 7212 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом, 3570 грн. 81 коп. заборгованість по процентам, від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Позивач - Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» просив суд першої інстанції стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним доовором № б/н від 23.06.2018 року у розмірі 10783,33 грн. станом на 17.11.2021 року, яка слкдається із: 7212,52 грн. заборгованості за кредитом; 3570,81 грн. заборгованості по відсоткам; судові витрати у розмірі 2270 грн.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Судові витрати по справі покладено на позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги банк посилається на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки його ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підпису відповідача на тарифах та Умовах і Правилах, оскільки ОСОБА_1 в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами і зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них. Оскільки відповідач користувався кредитними коштами, то, на думку, позивача, він ознайомився з Умовами та Правилами і погодився з ними.

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача процентів, суд першої інстанції не взяв до уваги, що до матеріалів справи додано не тільки Умови та Правила, а і Паспорт споживчого кредиту, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка. Указаний паспорт підписаний боржником.

Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що розрахунок суми заборгованості підтверджений випискою по рахунку відповідача.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року цивільна справа витребувана з суду першої інстанції.

03 січня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 січня 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року залишено без руху.

12 січня 2023 року від апелянта надійшло клопотання на усунення недоліків апеляційної скарги разом з уточненою апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року та надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі сторони отримали електронною поштою 19 січня 2023 року (а.с. 86).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2023 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи (а.с.87-88).

Повідомлення сторони отримали електронною поштою (а.с.89).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як передбачено ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 10783,33 грн., тому апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі.

Проте, вказаним вимогам рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року не відповідає.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що позивачем в порушення положень ст. 81 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів, визначення сторонами розміру кредиту, отримання відповідачем суми кредиту, а також ознайомлення відповідача, як споживача послуг, з процентною ставкою по кредиту, що в свою чергу виключає стягнення заборгованості за непідтвердженими кредитними правовідносинами.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції Дніпровський апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК», правонаступником якого є АТ «АКЦЕНТ-БАНК», укладено кредитний договір з відповідачем, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між позивачем і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с. 7).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 17 листопада 2021 року становить 10783 грн. 33 коп., з яких 7212 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом, 3570 грн. 81 коп. заборгованість по процентам (а.с. 5, 6).

Як вбачається із частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.07.2020 року у справі № 754/17518/15-ц, провадження № 61-17132св18.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі N 355/385/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Посилання суду першої інстанції по постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 є безпідставним, оскільки там інші обставини справи.

В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок повернення кредиту (а. с. 7 - 8).

Оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, її розмір і порядок нарахування, то слід стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту.

Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, відповідач ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Крім того, з виписки руху коштів за рахунком (а. с. 64) вбачається, що ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти, далі неодноразово порушував умови договору, бо не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.12.2020 року у справі № 284/157/20-ц, провадження № 61 13569св20.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 2270 ,00 грн. (а.с. 22), за подання апеляційної скарги 3405,00 грн. (а.с. 66), а всього 5675,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» () заборгованість за кредитним договором станом на 17.11.2021 року в розмірі 10783,33 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 7212 (сім тисяч двісті дванадцять) грн. 52 коп., заборгованості по відсоткам 3570 (три тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 81 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5675,00 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: