Справа № 946/4761/22
Провадження № 2/946/706/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 4/15 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , окрім збудованої без дозвільних документів: літ. «И» - літня кухня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному та просила позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні питання щодо задоволення позову залишила на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що позивач ОСОБА_1 його рідна сестра, перед смертю мати хворіла, а тому ОСОБА_1 почала проживати разом з нею та доглядала її. Підтвердив факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме 29 липня 2020 року

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала 4/15 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частина належала їй згідно свідоцтва про право власності від 05.11.1990 року № 2/2516, посвідченого Ізмаїльською нотаріальною конторою, зареєстроване Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 17-43 від 11.02.1991 року, а 1/15 частина якого належала їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.1990 року за № 2/2518, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою зареєстроване Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 17-43 від 11.02.1991 року.

Згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.10.201 року за № 1815, літня кухня літ «И» в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 побудована без дозвільних документів.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.12.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить вищезазначена частина житлового будинку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 65617282 від 16.07.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.04.1979 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 07.03.2003 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненими свідка ОСОБА_4 позивача ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , а саме 29 липня 2020 року, тому вважається такою, що фактично прияла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 17.03.2003 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 62, ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 4/15 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , окрім збудованої без дозвільних документів: літ. «И» - літня кухня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 січня 2023 року.

Суддя: О.О.Бурнусус