КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/8058/22 Головуючий у 1 інстанції: Ярмола О.Я.
Провадження № 22-ц/824/4800/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання фіктивним розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання фіктивним розірвання шлюбу. Зазначила, що вона з 24 вересня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Спільних дітей від шлюбу не мали. 16 березня 2018 року шлюб між нею та ОСОБА_3 розірваний, про що Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ Київської області вчинений актовий запис № 65. Зазначає, що розірвання шлюбу було формальним, оскільки причиною було не реальне бажання розірвати шлюб та припинити взаємні права та обов`язки подружжя, а намір чоловіка захистити матеріальний стан сім`ї через наявність у нього боргів, щоб унеможливити звернення стягнення на спільне майно подружжя. Факт розлучення жодним чином не змінив їх сімейного життя, вони продовжували проживати разом однією сім`єю та фактично перебували у сімейних відносинах і надалі проживали разом однією сім`єю у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, підтримували сімейно-шлюбні стосунки, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет. 29 липня 2022 року ОСОБА_3 загинув під час захисту Батьківщини. Окрім неї, спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є його мати - ОСОБА_2 , але спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Посилаючись на те, що фактично розірвання шлюбу не призвело до наслідків припинення шлюбних стосунків, а визнання розірвання шлюбу фіктивним необхідно для реалізації права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 просила визнати фіктивним розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; анулювати актовий запис №65 від 16 березня 2018 року про розірвання шлюбу між ними, вчинений 16 березня 2018 року Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС Київської області.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2022 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на те порушення норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку доказів. Суд першої інстанції не врахував, що після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_3 продовжували спільне проживання, їх внутрішня воля була спрямована на підтримання подальших шлюбних відносин. Це свідчить про наявність у них усталених відносин, які притаманні подружжю, наявність взаємних прав та обов`язків один до одного. Суду надані належні та достатні докази, які підтверджують, що розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 було фіктивним, без наміру припинення сімейних відносин, а тому, суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні її позову.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області вчинений актовий запис № 1321, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

07 лютого 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як подружжя яке не має дітей, подали до Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області спільну заяву про розірвання шлюбу, в якій зокрема, зазначено, що вони за взаємною згодою просять розірвати шлюб у встановленому законодавством порядку; з умовами розірвання шлюбу ознайомлені, про відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей відділу ДРАЦС попереджені (а.с. 43).

16 березня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний, про що Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ Київської області вчинений відповідний актовий запис № 65 від 16 березня 2018 року (а.с. 8).

29 липня 2022 року ОСОБА_3 загинув поблизу населеного пункту Дмитрівка Харківської області під час захисту Батьківщини (а.с. 14).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання фіктивним розірвання шлюбу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до положень ст. 106 СК України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Статтею 108 СК України передбачено, що за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім`єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 175 ЦПК України визначення відповідача/відповідачів у справі є виключним правом позивача.

Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно особливостей спірних правовідносин), суд повинен відмовити у задоволенні позову.

Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначала, що визнання розірвання шлюбу фіктивним необхідно їй для реалізації права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 не заявляла вимог до осіб, які претендують або можуть претендувати на отримання спадщини після ОСОБА_3 .

Позивачка визначила відповідачем Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який не є особою, яка порушує, оспорює, не визнає її права або інтереси. А отже, Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не може бути належним відповідачем в справі за позовом ОСОБА_1 про визнання фіктивним розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналогічні висновки щодо того, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може бути належним відповідачем в справі за позовом про визнання розірвання шлюбу фіктивним, були викладені в постанові Верховного Суду від 16 червня 2022 року в справі № 385/762/19.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Гуля В.В.