ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5288/21 Номер провадження 22-ц/814/1844/23Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 17 лютого 2022 року, постановлене суддею Самсоновою О.А. (повний текст складено 22 лютого 2022 року),

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

29.09.2021 ТОВ «Авентус Україна» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 20.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №2675492 про надання споживчого кредиту. Такий договір укладався в електронній формі, шляхом створення (формування) електронних документів та підписання електронним підписом. Підписуючи такий договір споживач погоджував, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; споживач ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи, зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання споживача, передбачені цим договором.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 5 050,00 грн. (п.1.3) у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 відкриту в АТ «ПриватБанк», яку споживачем вказано особисто в заявці на отримання кредиту, строком дії 30 днів (п.1.4). Сторонами погоджено сплату процентів: за зниженою відсотковою ставкою 1,62% в день від суми кредиту у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п.1.5.1); у разі недотримання п.1.5.1 договору стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України.

Із підстав неналежного виконанням позичальником кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору, просить стягнути із відповідача на користь товариства заборгованість станом 23.09.2021 у розмірі 16 564,00 грн., яка складається із: 5 050,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11 514,00 грн. заборгованість за відсотками із розрахунку 95,95 грн. х 120 днів; а також судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17.02.2022 позов ТОВ «Авентус Україна» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за договором №2675492 про надання споживчого кредиту від 20.07.2020 у розмірі 7 928,50 грн. та на відшкодування понесених судових витрат 1 089,60 грн., а всього 9 018,10 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено обізнаність позичальника із умовами кредитування та неналежність їх виконання, постановивши до стягнення заборгованість за тілом кредиту та процентами в межах строку дії договору, який сплив 19.08.2020. Подальше нарахування процентів за користування кредитом суд визнав неправомірним та відмовив у їх стягненні.

Позивач ТОВ «Авентус Україна» оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог та постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Із підстав, раніше викладених у позовній заяві, доводить, що між сторонами виникли договірні правовідносини, зміст яких передбачає домовленість сторін щодо плати за користування кредитним коштами до дня повернення позики у встановленому договором розмірі, а тому у межах даних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст.625 ЦК України.

Так, за змістом п.1.5.2 договору стандартна процентна ставка 1,90% застосовується, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки. Отже саме із невиконанням відповідачем умов користування кредитом застосування зниженої процентної ставки було відмінено та здійснено перерахунок процентів з 20.07.2020 за стандартною процентною ставкою та нарахування процентів зокрема продовжувало здійснюватися відповідно до абз.4 п.п.1.5.2 у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України та виключає підстави застосування ст.625 цього Кодексу.

Посилаючись на лист Верховного Суду України «Аналіз практики застосування ст.625 ЦК України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014, де наявні роз`яснення, що проценти в порядку ст.625 ЦК України є мірою відповідальності позичальника, враховуючи, що закон про Covid-19 звільняє споживача саме від відповідальності, сторони зобов`язання погодили, що сплата таких процентів буде платою за користування кредитом (абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України), а не мірою відповідальності споживача (ст.625 ЦК України).

Просить застосувати до спірних правовідносин позицію Верховного Суду у справі №913/11/18 від 13.12.2018, за змістом якої проценти можуть нараховуватися до повного погашення заборгованості; а також рішення Конституційного Суду №6-Р(ІІ)/2022 від 22.06.2022 припис першого речення ч.1 ст.1050 ЦК України не обмежує права банку на отримання процентів як плати за користування кредитом.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.09.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ТОВ «Авентус Україна» на рішення Київського районного суду м.Полтави від 17.02.2022; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 30.09.2022.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено, що 20.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №2675492 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенні Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Згідно з п.1.2. договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 5 050,00 грн., тип кредиту кредит (п.1.3 договору). Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору (п.1.4).

Відповідно до п.1.5 договору, тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить:

1.5.1. Знижена процентна ставка 1,62% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку.

1.5.2. Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовуються:

- у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4. цього договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки; та

- у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього договору; та

- у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України.

Згідно п.2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів врегульовано розділом 3 договору. Так, п.3.1 передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Пунктом 3.2 договору визначено, що до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4 (строк дії кредиту 30 днів) договору, відбулася пролонгація строку кредиту, відповідно до Розділу 4 договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюються за один день.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем./а.с.6-8/

Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №2675492 від 20.07.2020 є графіком платежів, за змістом якого: дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 19.08.2020; сума кредиту 5 050,00 грн.; сума нарахованих процентів 2 446,73 грн.; разом до оплати 7 496,73 грн./а.с.9/

Передувало укладенню договору підписання позичальником паспорту споживчого кредиту, копія якого надана позивачем до позовної заяви разом із Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна»./а.с.10-11, 12-19/

Згідно картки обліку договору №2675492 від 20.07.2020 ОСОБА_1 за період із 20.07.2020 по 23.09.2021, основний борг 5 050,00 грн.; прострочені дні з 20.08.2020 по 23.09.2020 400 дн.; проценти 11 514,00 грн./а.с.20-21/

Частково задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив із того, що строк надання позики сплив 19.08.2020, подальше нарахування процентів за користування позикою із 20.08.2020 є неправомірним. Станом на дату закінчення строку користування позикою у позичальника наявна заборгованість у розмірі 5 050,00 грн. за основною сумою позики. Тому згідно з договором №2675496 проценти вона має сплатити за стандартною процентною ставкою, тобто у розмірі 2 878,50 грн. Отже загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню із відповідача 7 928,50 грн.

Апеляційний суд переглядаючи оскаржуване судове рішення, в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції, погоджується з таких підстав.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.

У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04.07.2018 по справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019 по справі №916/190/18, від 08.11.2019 по справі №127/15672/16-ц, від 23.06.2020 по справі №536/1841/15-ц, від 26.01.2021 по справі №522/1528/15-ц.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору з додатком до нього, строк кредитування встановлено 30 днів, тобто до 19.08.2020, і за спливом цього строку позичальник зобов`язалась повернути кредит за тілом кредиту в розмірі 5 050,00 грн. та проценти в розмірі 2 446,73 грн. (за зниженою ставкою) або 2 878,50 грн. (за стандартною ставкою). В той же час, позивачем нараховано заборгованість за процентами по користуванню кредитом за стандартною ставкою в розмірі 11 514,00 грн. із розрахунку: 95,95 грн. х 120 днів, тобто поза межами тридцяти денного строку кредитування.

Обґрунтовуючи права вимоги за процентами, у тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, ТОВ «Авентус України» посилається на п.1.5.2 кредитного договору, яким погоджено стандартну процентну ставку 1,90% від суми кредиту, що застосовується, у тому числі, у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1ст.1048ЦК України.

Між тим, у цьому пункті не зазначається, що до вказаного періоду прострочення протягом 90 календарних днів належить період поза межами строку кредитування.

Колегія суддів зазначає, що п. 3.1 договору споживчого кредиту, який знаходиться у загальному розділі, та яким регламентовано порядок обчислення (нарахування) процентів та порядок зміни процентів та яким узгоджено здійснення нарахування відсотків, зокрема, протягом 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, також не передбачає правомочностей кредитодавця щодо стягнення процентів після припинення строку кредитування.

На те, що даним договором не врегульовані відносини щодо стягнення процентів після припинення строку кредитування вказує пункт 3.2, відповідно до якого до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Розділу 4 договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів.

Тому пункт 3.1 договору не унормовує порядку нарахування процентів поза межами дії строку кредитування, а лише надає право кредитодавцю нараховувати проценти протягом 90 календарних днів з дня виникнення простроченої заборгованості, яка може виникнути у разі пролонгації договору на новий строк, чого між сторонами у цій справі не відбулось.

Установивши викладене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що не підлягають стягненню проценти за користування кредитом, нарахованими поза межами строку кредитування. Такі висновки суду ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах справи та нормах матеріального права, правильно застосованих до спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та зводяться до довільного трактування норм права на власну користь. Посилання позивача на погодження сторонами зобов`язання сплати процентів поза межами строку договору як плату за користування кредитом (абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України), а не міру відповідальності споживача (ст.625 ЦК України) спростовуються змістом договору про споживче кредитування та є спробою кредитора уникнути виконання вимог Закону України №533-ІХ від 17.03.2020.

Наведена позивачем у доводах апеляційної скарги позиція Верховного Суду у справі №913/11/18 від 13.12.2018 застосуванню не підлягає, оскільки містить висновок, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін за цим договором та не позбавляє Банк права на отримання належних йому процентів за користування кредитом до повного погашення заборгованості. Тобто сформований з відмінних правовідносин, а цитоване рішення Конституційного Суду №6-Р(ІІ)/2022 від 22.06.2022 не спростовує, а підтверджує, що припис першого речення частини першої статті 1050 ЦК України «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу» визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними підставам позову та не спростовують природу зобов`язання та підстави нарахування відсотків у межах строку дії договору та після його закінчення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенні, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.02.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця