Справа № 347/1920/22
Провадження № 2/347/101/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря Рибчук Х. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, орган опіки та піклування Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

26.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування вимог позивач ствердила, що з 29.08.2008 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку 27.04.2015 року. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 з відповідачем проживає окремо, дитина проживає з нею. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Весь цей час ОСОБА_2 життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, матір`ю ОСОБА_1 та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.

У зв`язку з вищенаведеним позивач просить задовольнити її позов та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Проте, 09.2.2023 року на адресу суду надійшла письмова заява, в якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с. 27).

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій позов визнав повністю (а.с.53-57).

Третя особа не забезпечила явку свого представника в судове засідання, однак подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Позовні вимоги та наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримали в повному обсязі (а.с. 29, 39).

Позивач 20.01.2023 року подала до суду заяву, у якій зазначила, що категорично відмовляється від аліментів колишнього чоловіка ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 (а.с. 49).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.11.2022 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Кіцулу Ю.С. для розгляду даного судового провадження.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 30.11.2022 року було продовжено строк надання висновку Органу опіки та піклування Космацької селищної ради Косівського району про доцільність позбавлення батьківських прав.

Ухвалою від 26.12.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 24.01.2023 року.

Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 347/1920/22 відповідача ОСОБА_2 (а.с. 34).

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 18 листопада 2012 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до копії рішення Косівського районного суду від 27.04.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку. При розірванні шлюбу неповнолітню дитину сторін залишено проживати разом з матір`ю ОСОБА_5 . При розірванні шлюбу залишено позивачу прізвище « ОСОБА_6 ». Рішення суду набрало законної сили 07.05.2015 року (а.с.7- 8).

Згідно копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 1917 від 29.09.2022 року, виданої заявнику ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , проживає позивач ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 та іншими членами родини (а.с. 9).

Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади № 2022/000673722 від 28.09.2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно висновку служби у справах дітей Космацької сільської ради, доцільно позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30).

Рішенням виконавчого комітету Космацької сільської ради від 09 грудня 2022 року №122-11/2022 затверджено висновок служби у справах дітей Космацької сільської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19).

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, законом визначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо та є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно копії свідоцтва про народження, сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час дитина проживає разом із матір`ю (позивачем) ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку служби у справах дітей Космацької сільської ради, доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_3 .

Аналізуючи наведені факти та обставини, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 ухилився від виховання свого малолітнього сина та виконання своїх обов`язків. Не цікавиться життям дитини, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні.

Суд також враховує письмову заяву ОСОБА_2 в якій він повністю визнав позовні вимоги.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що обставини, на які посилається позивач у своєму позові, є достовірними та такими, що не викликають у суду сумніву, а отже, відповідачем порушено право його дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" і яке підлягає захисту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України шляхом позбавлення його, як батька батьківських прав відносно малолітнього сина, оскільки він ухилився від виконання своїх обов`язків по його вихованню, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дитини.

Одночасно суд роз`яснює відповідачу його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст. 169 СК України.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 496,20 грн., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 496,20 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 171 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (78640, с. Космач, Івано-Франківська область) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) 50% сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) в розмірі 496, 20 гривень.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) з державного бюджету 50% судового збору, що складає 496, 20 грн. сплаченого нею при зверненні до суду з позовом, згідно фіскального чеку ПН 55 від 24.10.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2023 року.

Суддя Ю. С. Кіцула