Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4376/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17.02.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді-Надопта А.А.,

секретар судового засідання-Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Королівської селищної ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Королівської селищної ради.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом із позивачкою. Згідно рішення Виноградівського районного суду від 23.07.2015 року у справі №299/1857/15-ц відповідач ОСОБА_2 має обов`язок сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання спільних синів.

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 12.03.2018 року у справі №299/3247/17. 08.08.2020 року, позивачка повторно вступила у шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідач ОСОБА_2 своїх обов`язків по вихованню і утриманню синів не виконує. Розвитком та станом здоров`я власних дітей не цікавиться взагалі. Відповідач як батько не виявляє бажання спілкуватися з дітьми, які в свою чергу не проявляють до нього жодних почуттів. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про власних синів, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає синам доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Фактично створились умови, які шкодять інтересам дітей.

Посилаючись на те, що у відповідача ОСОБА_2 , відсутній будь-який інтерес до своїх дітей, невиконання останнім обов`язків щодо піклування про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток своїх дітей, просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Продан О.В., подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила суду, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про місце та дату розгляду справи, відповідно до п.11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада». Додатково, ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками направлена відповідачу за зареєстрованим місцем проживання.

Правом подання заперечення проти позову відповідач не скористався, такі заперечення не подав.

Представник органу опіки та піклування Королівської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду Висновок від 08.12.2022 року про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.

Представник третьої особи-органу опіки та піклування Королівської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив суд при прийнятті рішення, врахувати Висновок органу опіки та піклування Королівської селищної ради від 08.12.2022 року, згідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом із позивачкою. Згідно рішення Виноградівського районного суду від 23.07.2015 року у справі №299/1857/15-ц відповідач ОСОБА_2 має обов`язок сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання спільних синів.

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 12.03.2018 року у справі №299/3247/17. 08.08.2020 року, позивачка повторно вступила у шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідач ОСОБА_2 своїх обов`язків по вихованню і утриманню синів не виконує. Розвитком та станом здоров`я власних дітей не цікавиться взагалі. Відповідач як батько не виявляє бажання спілкуватися з дітьми, які в свою чергу не проявляють до нього жодних почуттів. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про власних синів, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає синам доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Фактично створились умови, які шкодять інтересам дітей.

Вищезазначена ситуація має місце вже багато років поспіль. Весь цей час відповідач життям синів не цікавиться, жодним чином не виявляв бажання спілкуватися з власними дітьми та приймати участь у їх вихованні. За ці роки сини майже не бачили свого батька. Відповідач також не здійснює належне матеріальне утримання своїх дітей, в тому числі не надає необхідної фінансової допомоги на забезпечення їх повноцінного розвитку.

Відповідач ОСОБА_2 жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивачки та його дітей, а з боку позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні синів з соїм батьком та участі батька в вихованні своїх дітей. Такі обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання відповідача ОСОБА_2 виконувати відносно власних синів батьківські обов`язки, покладені на нього законом.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відсутність повноцінного контакту відповідача з своїми дітьми за останні роки або іншого прояву турботи чи інтересу беззастережно вказують на наявність підстав для застосування до ОСОБА_2 заходів впливу.

Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України окреме проживання батьків від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно положень ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання синів, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до положень ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

З огляду на встановлені судом обставини, що відповідач ОСОБА_2 не має будь-якого інтересу до своїх дітей, не виконує батьківських обов`язків щодо піклування про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дітьми освіти, готування до самостійного життя дітей без поважних на те причин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Щодо наданого до суду Висновку органу опіки та піклування Королівської селищної ради від 08.12.2022 року, згідно до якого надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , відносно його малолітніх дітей-сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

У справі «Савіни проти України» Європейський суд з прав людини (рішення від 10 грудня 2008 року) зазначав, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Ухвалюючи рішення у справі, яка розглядається, суд виходить з найвищих інтересів дитини, у зв`язку із чим, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та зважаючи, що при зверненні до суду судовий збір сплачено позивачкою, тому суд, вважає за необхідне витрати із сплати судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., стягнути на користь позивачки з відповідача ОСОБА_2 , з врахуванням, що вимоги позивача задоволено в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43,141,150,164,166,180,182, 189,244 СК України, ст. 60 ЦК України, ст.ст. 141,258-260,280-283ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Королівської селищної ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), судові витрати по справі в розмірі 992 грн.40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГоловуючийА. А. Надопта