Справа № 503/782/22
Провадження № 2/503/40/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

встановив:

В інтересах дітей до суду звернувся орган опіки та піклування з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, зазначена сім`я перебуває на обліку в ЦСС Кодимської міської ради як така, яка опинилась в складних життєвих обставинах, внаслідок чого центром надавались комплексні соціальні послуги та рекомендації, але батьки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не належним чином виконували батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей, а саме не цікавились навчанням дітей, не слідкували за їх здоров`ям, не навчали дітей гігієни і охайності внаслідок чого діти не мають навичок догляду за собою, не забезпечували належним харчуванням, не розвивали дітей відповідно до їх віку, а також не створювали їм належних умов для проживання. 08.07.2022 року в ході проведення комісією рейду «Діти вулиці» було здійснено перевірку сім`ї відповідачів, діти із якої з 10.02.2021 року перебувають на обліку служби у справах дітей Кодимської міської ради Подільського району Одеської області як такі, що перебувають в складних сімейних обставинах, а до цього перебували на відповідному обліку Кодимської районної державної адміністрації. В свою чергу під час проведення обстеження житлово-побутових умов проживання було виявлено незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання, а саме в будинку брудно, затхле повітря, діти не вживали їжу більше двох діб, на ліжках дітей відсутня постільна білизна, тіла дітей брудні, а самі діти перебувають у брудному одязі, в будинку присутній запах алкогольних випаровувань внаслідок тривалого вживання батьками алкогольних напоїв. При цьому, неповнолітня ОСОБА_5 повідомила, що рано встає, щоб доїти корову і виводить її пасти, оскільки мати в цей час відпочиває, а також ходить до сусідів рвати малину та абрикоси для заробляння коштів, які мати у неї відбирає. Крім того, повідомила, що батько побрив їй волосся на голові, як метод виховання, та з метою щоб вона не змогла вийти з дому. Також, зі слів неповнолітньої ОСОБА_5 , вона декілька разів погрожувала, що вчинить самогубство. У зв`язку з чим 08.07.2022 року на позачерговому засіданні комісії з питань захисту прав дітей було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у батьків в зв`язку з неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо не створення належних умов проживання та виховання для дітей, а також про підготовку проєкту рішення виконавчого комітету про негайне відібрання дітей у батьків та затвердження висновку органу опіки та піклування про зазначене рішення. В подальшому, 11.08.2022 року було прийняте саме рішення № 394 п «Про негайне відібрання дітей у батьків та затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав». Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності розцінені як ухилення батьків від виховання дітей. Відповідачів неодноразово попереджали про відповідальність за недотримання прав дітей, складалися матеріали про притягнення їх до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, а численні бесіди та попередження позитивного результату не дали, відповідачі не зробили для себе належних висновків, внаслідок чого не визнаючи своїх проблем не прикладали зусиль для покращення умов проживання, зміну способу життя та факторів, що призвели до складних життєвих обставин. У зв`язку з чим та з метою захисту інтересів дітей орган опіки та піклування пред`явив до відповідачів відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить відібрати у батька - ОСОБА_2 та у матері - ОСОБА_3 дітей - неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав з передачею останніх органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області для подальшого їх влаштування відповідно до діючого законодавства.

05.09.2022 року ухвалою суду (а.с.44) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами учасників справи, відзиви на позовну заяву не подали.

01.11.2022 року ухвалою суду (а.с.82-83) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання, яке було призначено на 08.02.2023 року, позивачі - неповнолітня ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_2 , прибуття яких мав забезпечити орган опіки та піклування на виконання розпорядження суду наведеного в судовій повістці про виклик позивача від 18.01.2023 року, не з`явилися. При цьому, згідно пояснень наданих в судовому засіданні представником органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області - Рожко О.М. забезпечити прибуття дітей в судове засідання не виявляється за можливе оскільки останні в умовах воєнного стану та для їх захисту були евакуйовані із дитячим закладом, в якому перебували, до Республіки Польща, де перебувають до теперішнього часу. Внаслідок чого суд не мав можливості під час судового розгляду з`ясувати безпосередньо думку дітей, які за своїм віком і ступенем розвитку здатні її висловити, щодо позову поданого в їх інтересах.

Представник за довіреністю органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області - Рожко О.М. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. При цьому, також відзначила наявність позитивних змін, які дозволяють вважати, що на теперішній час діти можуть бути поверненні до сім`ї.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову відзначаючи, що бажає повернення дітей.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила лише частково визнає позов відзначаючи, що певні недоліки були, але не вважає їх достатніми для відібрання у них дітей.

Представник відповідачів за дорученнями центру з надання безоплатної допомоги - ОСОБА_4 в судовому засіданні проси в відмовити в задоволенні позову, оскільки на даний час відсутні підстави для відібрання дітей у батьків

Заслухавши представника позивача, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії НОМЕР_1 і Серії НОМЕР_2 повторно виданими Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 22.01.2019 року (а.с.6-7).

21.12.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської райдержадміністрації розглядалось питання неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 відносно дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які на той час мала прізвище, відповідно, ОСОБА_6 і ОСОБА_6 , оскільки відбувалося до визнання батьківства відповідача щодо дітей. Згідно витягу з протоколу якого № 15 (а.с.23-24) під час засідання відзначалися обставини того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 агресивно ставляться до співпраці з фахівцем із соціальної роботи. Стосовно відносин із малолітнім ОСОБА_2 відзначено, що той має як фізичну так і психологічну особливість внаслідок відповідних діагнозів, при цьому внаслідок останньої має особливі потреби, за час навчання неготовий до сприйняття навчального матеріалу, а батьки не приділяли належної уваги його вихованню та навчанню. Поради і рекомендації вчителя слухала, але не виконувала і навіть інколи реагувала агресивно. У взаємостосунках з однокласниками малолітній ОСОБА_2 ігнорує будь-яке відношення до себе, проявляє замкнутість, впертість і брехливість. В свою чергу стосовно відносин із малолітньою ОСОБА_5 відзначено лише те, що батьки її ображають, постійно сварять та можуть застосовувати фізичне насилля. Батьки, зокрема мати ОСОБА_3 , більше люблять сина ОСОБА_2 , на відміну від дочкою ОСОБА_5 . За результатами проведення засідання було прийнято рішення про вилучення малолітнього сина із сім`ї та тимчасово влаштувати його до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей.

22.03.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської райдержадміністрації розглядалось питання про доцільність повернення з центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей в сім`ю ОСОБА_3 і ОСОБА_2 малолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Згідно витягу з протоколу якого № 04 (а.с.21-22) під час засідання відзначалися обставини того, що з моменту вилучення дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей батьки деякий час агресивно ставилися до співпраці із соціальним працівником, але згодом почали виконувати всі рекомендації з метою повернення дітей в сім`ю. Після довготривалої роботи з дітьми у останніх сформовані елементарні навички самообслуговування. Батьки постійно відвідують дітей в центрі, є позитивні зміни по відношенню до дочки. У разі повернення дітей в сім`ю можуть бути втрачені досягнення здобуті для їх соціалізації в суспільстві. За результатами проведення засідання було прийнято рішення про не надання дозволу на повернення дітей в сім`ю батьків та продовжити перебування малолітніх дітей в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей до закінчення навчального року.

28.05.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської райдержадміністрації розглядалось питання про доцільність повернення з центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей в сім`ю ОСОБА_3 і ОСОБА_2 малолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Згідно витягу з протоколу якого № 04 (а.с.25-26) під час засідання відзначалися обставини того, що з моменту вилучення дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей батьки постійно відвідували дітей, є позитивні зміни з боку батьків та дітей, змінилося в позитивну сторону відношення до дочки. Відповідач ОСОБА_2 встановив батьківство відносно дітей, але не вирішено питання оперативного вручання у відношенні сина. Сім`я підтримує належні умови проживання та утримує підсобне господарство до складу якого входить присадибна ділянка, яка обробляється, і дві корови, від здачі молока отримує дохід. За результатами проведення засідання було прийнято рішення про рекомендування ОСОБА_3 поїхати до м. Одеса на консультацію з малолітнім сином (із можливістю їх супроводження соціальним працівником для забезпечення матері орієнтації в місті) з метою оперування та надати дозвіл на повернення малолітніх дітей в сім`ю батьків після повернення ОСОБА_3 разом з малолітнім сином із консультації у м. Одеса.

03.03.2021 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Кодимської міської ради Рожко О.М., директора Центру соціальних служб Кодимської міської ради Медлярською Л.І. та головного спеціаліста служби у справах дітей Кодимської міської ради ОСОБА_7 було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання сім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що підтверджує відповідний акт (а.с.17), згідно якого: санітарний стан житлового приміщення задовільний, а в кімнатах будинку чисто і тепло, а у дітей є власна кімната, в якій є ліжка з постільною білизно та письмовий стіл, книги і все для навчання в школі. В свою чергу батьки іноді можуть вживають алкогольні напої, намагаються виховувати дітей, але не завжди можуть контролювати поведінку своєї доньки, яка не завжди слухає батьків і погрожує вчинити самогубство. Мати заставляє дочку доїти корову, йти у вихідні рвати шипшину, не завжди готує їжу дітям, оскільки мати любить себе. В свою чергу мати дочку не любить, кричить на неї не дає їй їжі, погрожує, що буде бити, іноді штовхає дитину, а зі слів дочки мати не купує їй належного одягу, внаслідок чого з неї в школі сміються діти за те, що вона ходить старому, брудному одязі. За результатом проведення обстеження комісією батькам надані пропозиції щодо зміни ставлення до дітей, знаходити спільну мову (яким саме шляхом досягти цього у змісті акту не зазначено), більше часу приділяти дітям, матері готувати їжу і давати її дітям порівну (чи враховано в цій рекомендації вікові і фізичні характеристики дітей різної статі, ваги і віку у змісті акту не зазначено), не обділяти доньку в продуктах харчування, спільно з дітьми пройти навчання у психолога.

При цьому, суд відзначає те, що в протоколі зазначеного засідання відсутня та/або не зафіксована думка лікаря щодо необхідності оперативного втручання щодо малолітнього ОСОБА_2 , хоча у змісті протоколу зазначено про присутність на зазначеному засіданні в.о. районного педіатра КП «Кодимська ЦРЛ» Швець Є.М.

12.03.2021 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/318/21 було винесено постанову, якою відповідача ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, а саме в період часу починаючи з осені 2020 року по 05.03.2021 року ОСОБА_3 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчиняла домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовувала насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрожувала, позбавляла їжі, а також іншого майна, висловлювалась нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю. Дана постанова набрала законної сили 23.03.2021 року, про що свідчить відповідна відмітка зроблена на її копії (а.с.19).

Крім того, 12.03.2021 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/319/21 було винесено постанову, якою відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, а саме в період часу з осені 2020 року по 05.03.2021 року ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примушував її до виконання роботи по господарству, яка виходить за межі розумних навантажень для дитини відповідного віку та за її невиконання застосовував погрози щодо можливості позбавлення її їжі та майна, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю. Дана постанова набрала законної сили 23.03.2021 року, про що свідчить відповідна відмітка зроблена на її копії (а.с.18).

Згідно копій характеристик наданих на відповідачів - батьків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 старостою с. Серби 15.07.2022 року за № 320 і № 321 (а.с.12-13) відповідачі за місцем свого проживання характеризуються загалом з негативної сторони, оскільки до виховання дітей ставляться безвідповідально, часто застосовували фізичне і моральне насилля у відношення своїх дітей, особливо до дочки ОСОБА_5 . Були випадки зловживання спиртними напоями. В минулому діти вилучалися із сім`ї на декілька місяців, але були повернуті. Водночас до поведінки відповідачів у громадських місцях зауваження відсутні, скарг на них від мешканців села не надходило. Також відзначено, що відповідачі на той час ніде офіційно не працювали, а ОСОБА_2 час від часу займається підробітком за наймам. Крім того, зазначено, що у підсобному господарстві сім`ї є корова, кури та огород, який використовується для вирощування сільськогосподарської продукції. В загалом у будинку та господарстві в них порядок.

В свою чергу 11.07.2022 року навчальним закладом, в якому навчаються неповнолітня ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_2 , - КЗ «Сербівський ліцей» Кодимської міської ради Одеської області було надано характеристики на цих дітей за № 29 і № 30 (а.с.10-11), згідно яких:

- малолітній ОСОБА_2 проходить інклюзивну форму навчання за якої навчається згідно індивідуального плану, який включає в себе вивчення більшості предметів за модифікованою програмою. Саморегуляція та самоконтроль сформовані не достатньо, емоційне вразливий, має нестійку увагу, оскільки легко відволікається та потребує заохочення, а при виконанні завдань потребує постійної сторонньої допомоги і нагляду - вчителя або асистента вчителя. Навчальні досягнення середнього рівні, згідно критеріїв оцінювання учнів з особливими освітніми потребами. До навчання проявляє слабо виражений інтерес, при цьому особливе зацікавлення викликають предмети творчо-трудової спрямованості (фізична культура, трудове навчання, малювання, хореографія, природознавство), із зацікавленістю виконував посильні завдання, хоча і не завжди якісно. За особистісними якостями є доволі товариським, легко заводить розмову навіть з незнайомими людьми, у класі дружній, комунікативний, брав участь у життя класу, має налагоджений контакт з однокласниками, які йому допомагають і діляться з ним, сам подільчивий за наявності бажання, ніколи не проявляв агресії як по відношенню до дорослих так і дітей. При цьому відзначено, що володіє навичками особистої гігієни, самообслуговування в роздягальні і одягненні, хоча зовнішній вигляд учня бажав кращого, бо не завжди був охайним. Крім того, зазначено, що спілкування з батьками стосовно навчальної діяльності їх сина відбувалося у телефонному режимі: контактували, грубості не проявляли, за заявою батьків звільнений від уроків англійської мови;

- неповнолітня ОСОБА_5 володіє навчальним матеріалом на середньому та початковому рівнях, бо повільно запам`ятовує матеріал та неуважна, не вміє розподіляти свою роботу в часі і витрачає його нераціонально. Зацікавленості до навчання не виявляє та потребує постійного контролю з боку дорослих. Виявляє цікавість до інформатики, хореографії та фізичної культури, а також цінує перебування в школі, спілкування з однокласниками, бере посильну участь у житті класу, охоче виконує доручення вчителів, активу класу і прохання однокласників та намагається робити це добросовісно. За особистісними якостями є доброю, ввічливою і відповідальною, але замкнутою ученицею, яка не має друзів, старається потоваришувати з меншими за віком учнями, в конфліктні ситуації з однолітками вступає рідко, у спілкуванні з іншими людьми не завжди доброзичлива, а інколи не чесна, легко піддається чужому впливу. Крім того, зазначено, що в 2021-2022 навчальному році з батьками неодноразово проводилася інформаційно-роз`яснювальна робота щодо навчання та виховання дочки, але не завжди були позитивні результати.

Відповідно до копії аналітичної довідки Кодимського РЦСССДМ без дати і номера (а.с.9) та копії інформації наданої директором Центру соціальних служб Кодимської міської ради Подільського району Одеської області Ларисою Медлярською на ім`я начальника служби у справах дітей Кодимської міської ради 08.07.2022 року за № 102 (а.с.8), сім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з грудня 2018 року перебуває на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку зі зневажливим ставленням і складними стосунками в родині, а в березні 2021 року сім`ю було перекваліфіковано в зв`язку з насильством в сім`ї, внаслідок чого сім`я перебуває під соціальним супроводом фахівця із соціальної роботи ЦСС Кодимської міської ради. Регулярно здійснюється профілактично-роз`яснювальна робота з залученням працівників ССД, закладів освіти, органів поліції та лікувальних закладів. Питання належного виконання батьківських обов`язків відповідачів неодноразово виносилось на засідання комісії з питань захисту прав дітей. Повідомлення про неналежне виконання батьківських обов`язків батьками - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 надійшло до відділу поліцейської діяльності №1 (м. Кодима) 05.03.2021 року від педагога КЗ «Сербівський ЗЗСО», після чого членами мобільної бригади соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі була проведена відповідна робота з постраждалою дитиною та особами, які вчинили домашнє насильство. В ході роботи з сім`єю членам родини надається комплекс соціальних послуг спрямованих на попередження випадків насильства, побудові гармонійних взаємостосунків в сім`ї, а саме проводиться відповідна профілактична робота, зокрема членам родини надано пам`ятки по профілактиці насилля в сім`ї та щодо популяризації здорового способу життя, формування навичок відповідального батьківства, але батьки не приділяють уваги належному вихованню, не цікавляться навчанням дітей, не створюють належні умови для проживання, не навчали дітей гігієни, охайності, не мають навичок догляду за собою, не забезпечували належним харчуванням, не розвивали дітей відповідно до віку.

При цьому, суд відзначає те, що доказів на підтвердження здійснення зазначених вище заходів та контролю за їх виконанням не надано.

08.07.2022 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Кодимської міської ради Рожко О.М., директора Центру соціальних служб Кодимської міської ради Медлярською Л.І. та старшого інспектора СЮП ВП Подільського РУП ГУНП Жук Л.І. було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання сім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що підтверджує відповідний акт (а.с.16), згідно якого: санітарний стан житлового приміщення задовільний, але при цьому зазначено, що в кімнатах брудно, затхле повітря, розкиданий одяг та взуття, пляшки від пива 8 штук, немитий посуд; на ліжках відсутня білизна; багато брудного одягу; у дитини не має іграшок і розвиваючих ігор; в свою чергу самі батьки вживають алкогольні напої; а про те, що батьки не належним чином виконують батьківські обов`язки наголошено двічі; ніде не працюють, отримають дохід від збору малини і трав; останнім часом почали зловживати спиртними напоями; не навчають дітей санітарно-гігієнічним нормам; а мати не готовить їжу (який саме проміжок часу у акті не зазначено), але зазначено, що діти дуже худі і недоїдають; батьки не можуть знайти спільної мови з донькою і живуть своїм життям. За результатом проведення обстеження комісією надані пропозиції прибрати і кімнатах, вимити брудний посуд, застелити ліжка білизною, знайти контакт з дітьми, випрати одяг дітей, викинути пляшки з-під спиртних напоїв.

У зв`язку з обставинами виявленими під час проведення вище згаданого обстеження, згідно витягу з протоколу №09 (а.с.27), 08.07.2022 року на позачерговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини, служби у справах дітей Кодимської міської ради було прийнято рішення про доручення службі у справах дітей Кодимської міської ради: підготувати проєкт рішення виконавчого комітету про негайне відібрання дітей, в зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків; вжити заходів щодо тимчасового влаштування дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Подільської райдержадміністрації Одеської області; а також підготувати висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей, без позбавлення батьківських прав.

08.07.2022 року, на виконання рішень вище вказаного позачергового засідання комісії, службою у справах дітей Кодимської міської ради Подільського району Одеської області було видано наказ № 55-2022 (а.с.28) про негайне відібрання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , без позбавлення батьківських прав, у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків та поміщення дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області.

В подальшому, 11.07.2022 року, виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області було прийняте рішення № 394 «Про негайне відібрання дітей у батьків та затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей у батьків та затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей без позбавлення батьківських прав» (а.с.30-34).з підстави неналежного виконання батьками батьківських обов`язків, не створення належних умов проживання та виховання для дітей.

Водночас, згідно змісту самого висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей без позбавлення їх батьків батьківських прав (а.с.32-34), рішення про негайне відібрання дітей було прийнято комісією «в зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків, не створення належних умов проживання та виховання для дітей» Крім того, у згаданому висновку також відзначено, що під час навчання дітей у школі рідко відвідували он-лайн заняття в школі, батьки не слідкували та не приймали участі в освітньому процесі дітей, на дзвінки класних керівників не реагували, в школі батьківських зборів не відвідували. Неодноразово працівники служб у справах дітей, які обстежували житлово-побутові умови сім`ї, виявляли неналежні умови проживання, брудну постільну білизну брудні дитячі речі, відсутність достатнього запасу продуктів харчування. Окрім цього, відзначено, що під час обстеження житлово-побутових умов проживання було виявлено, що «голова неповнолітньої ОСОБА_5 була побрита (з пояснень дитини, батько побрив їй волосся в зв`язку з тим, що вона не слухалась його). Дівчинка залякана і дуже худа. Задля отримання їжі повинна самостійно заробити кошти. Для того щоб попрати речі, Лілія повинна також заробити кошти на пральні засоби».

Крім того, 11.07.2022 року службою у справах дітей Кодимської міської ради Подільського району Одеської області складено лист-повідомлення адресованого Подільській окружній прокуратурі за № 9-69/238 (а.с.29) щодо відібрання дітей.

З 22.08.2022 року відповідач ОСОБА_2 перебував на обліку в Кодимській районній філії Одеського обласного центру зайнятості як безробітний, що підтверджує відповідна довідка від 03.10.2022 року без номеру (а.с.77).

28.10.2022 року комісією у складі старости с. Серби та інспектора з діловодства було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого складено відповідний акт (а.с.76), зареєстрований виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за № 13-15/1/562, згідно якого умови проживання задовільні, наявні гарні умови для навчання дітей, а самі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_9 офіційно працевлаштувались до КП «Кодимакомунсервіс».

Копії довідок від 15.07.2022 року № 322 і № 323 виданих старостою с. Серби (а.с.14-15), а також копія постанови Кодимського районного суду Одеської області від 27.04.2021 року у справі № 503/319/21 про заміну відповідачу ОСОБА_2 призначеного 12.03.2021 року адміністративного стягнення у виді громадських робіт строком 40 годин на штраф в розмірі 170 грн, не мають доказового значення для з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, при цьому інформація наведена в згаданих копіях довідок підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7).

Нормативно-правове застосування:

У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Як передбачено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 зазначеного Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

В свою чергу пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України передбачено підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

- ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

- жорстоко поводяться з дитиною;

- є хронічними алкоголіками або наркоманами;

- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Водночас із цим, абзацом першим ч.2 ст. 170 СК України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

Згідно ч.4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

В позовній заяві органом опіки та піклування заявлені позовні вимоги про відібрання дітей від батьків обґрунтовані наявністю виключно підставою:

- ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей (пункт 2 ч.1 ст. 164 та ч.1 ст. 170 СК України);

- небезпеки для їх життя і здоров`я у випадку їх залишення у батьків (ч.1 ст. 170 СК України).

Водночас із цим, згідно ч.2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Висновки суду

- щодо обґрунтованості позовної вимоги про відібрання у відповідачів дітей:

З матеріалів позову вбачається, що органом опіки та піклування 08.07.2022 року було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у батьків.

Таким чином станом на 08.07.2022 року повинні були бути наявні відповідні зазначеного підстави, передбачені абзацу першим ч.2 ст. 170 СК України, а саме наявність безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини.

Однак, матеріали додані до позову не містять в собі належних і допустимих доказів про дійсний стан здоров`я дітей, зокрема результатів їх медичного обстеження, в тому числі для підтвердження обставин того, що вага дітей не відповідає їх віку та/або антропологічних характеристикам будови їх тіл.

Внаслідок чого відсутні докази обставин того, що виявлений 08.07.2022 року ступінь схудлості у дітей через недоїдання, згадана у висновку (а.с.33) і акті (а.с.16), зокрема щодо неповнолітньої ОСОБА_5 , не відповідає медичним нормам, внаслідок чого наявна загроза для життя та/або здоров`я цих дітей.

Водночас зазначення у змісті позовної заяви (а.с.2) та акті обстеження житлово-побутових умов проживання від 03.03.2021 року (а.с.17) погроз неповнолітньої ОСОБА_5 вчинити самогубство не дає достатніх підстав вважати дійсно наявною такою загрозу та виключити можливість маніпулятивного характеру цієї погрози, оскільки про останню зазначалося ще 03.03.2021 року, тобто більше ніж за рік до прийняття рішення про негайне відібрання дітей, а до самого позову не додано жодних матеріалів реагування з приводу цього, принаймні висновків психолога щодо дослідження неповнолітньої ОСОБА_5 .

Крім того, органом опіки та піклування не доведено доказами наявність безпосередньої загрози для життя та/або здоров`я дітей через відсутність/недостатність продуктів проживання за місцем проживання сім`ї, оскільки зазначені у змісті висновку (а.с.33), копії аналітичної довідки (а.с.9) і інформації (а.с.8) обставини щодо не забезпечення дітей належним харчуванням не доказані, оскільки в акті від 08.07.2022 року (а.с.16) взагалі не зазначено про обсяг або відсутність продуктів харчування виявлених за місцем проживання на час обстеження. У зв`язку з чим не зрозуміло на чому ґрунтується твердження наведене у висновку (а.с.33) про «відсутність достатнього запасу продуктів харчування». Натомість суд звертає увагу, що згідно копій характеристик наданих на батьків - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 15.07.2022 року за № 320 і № 321 (а.с.12-13) сім`я останніх у підсобному господарстві сім`ї є корова, кури та огород, який використовується для вирощування сільськогосподарської продукції. Аналогічні обставини були відображені раніше - 28.05.2019 року, у витягу із засідання комісії № 04 (а.с.25 на звороті). На підставі чого та з огляду на те, що обстеження умов проживання відбувалось у середині літа - 08.07.2022 року, то суду важко уявити, як за таких умов, у сім`ї не могло бути принаймні свіжої городини та молочних продуктів, зокрема молока.

Таким чином суд не вбачає обґрунтованої наявності підстав для прийняття органом опіки та піклування 08.07.2022 року рішення про негайне відібрання дітей у батьків - безпосередньої загрози для життя або здоров`я дітей, передбаченої ч.1 та абзацом першим ч.2 ст. 170 СК України.

Крім того, суд не вбачає і загалом інших підстав для відібрання дітей у батьків, передбачених пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України:

- ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

- жорстоко поводяться з дитиною;

- є хронічними алкоголіками або наркоманами;

- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Так, твердження наведені у копії інформації (а.с.8) про те, що батьки «не цікавляться навчанням дітей» та у висновку (а.с.33) про те, що діти «рідко відвідували он-лайн заняття в школі, батьки не слідкували та не приймали участі в освітньому процесі дітей, на дзвінки класних керівників не реагували, в школі батьківських зборів не відвідували» не знаходить свого доказового підтвердження у змісті характеристик (а.с.10-11) наданих 11.07.2022 року навчальним закладом, в якому навчаються діти, - КЗ «Сербівський ліцей» Кодимської міської ради Одеської області, оскільки їх зміст взагалі не містить зазначення обставин щодо пропусків занять дітьми та водночас підтверджують підтримання контакту між батьками та навчальним закладок щонайменше в телефонному режимі, а також прийняття батьками рішень, які стосуються навчального процесу принаймні стосовно свого сина, а стосовно дочки з батьками проводилась інформаційно-роз`яснювальна робота, яка сама по собі передбачає наявність контакту. Водночас суд звертає увагу на ті обставини, що саме навчання дітей, принаймні стосовно малолітнього ОСОБА_2 , у навчальному закладі принесло позитивні результати. Так, як що у витягу з протоколу засіданні комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської райдержадміністрації від 21.12.2018 року № 15 (а.с.23-24) було відзначено, що у взаємостосунках з однокласниками малолітній ОСОБА_2 ігнорує будь-яке відношення до себе, проявляє замкнутість, впертість і брехливість, то вже через три з половиною роки після того у характеристиці на останнього наданій навчальним закладом 11.07.2022 року (а.с.10) відзначено, що малолітній ОСОБА_2 за особистісними якостями є доволі товариським, легко заводить розмову навіть з незнайомими людьми, у класі дружній, комунікативний, брав участь у життя класу, має налагоджений контакт з однокласниками, які йому допомагають і діляться з ним, сам подільчивий за наявності бажання, ніколи не проявляв агресії як по відношенню до дорослих так і дітей.

Суд відзначає, що у витягу з протоколу засіданні комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської райдержадміністрації від 28.05.2019 року № 04 (а.с.25 на звороті) було відзначено, що сім`я «підтримує належні умови проживання». В свою чергу у характеристиках 15.07.2022 року за № 320 і № 321 (а.с.12-13), також зазначено, що у відповідачів «В загалом у будинку та господарстві в них порядок». У зв`язку з чим твердження наведені у копії інформації (а.с.8) про те, що батьки «не створюють належні умови для проживання» дітей та у висновку (а.с.33) про те, що «Неодноразово працівники служб у справах дітей, які обстежували житлово-побутові умови сім`ї, виявляли неналежні умови проживання, брудну постільну білизну брудні дитячі речі» викликає в суду сумніви, оскільки недоліки виявлені комісією у побуті (в кімнатах брудно, затхле повітря, розкиданий одяг та взуття, пляшки від пива 8 штук, немитий посуд) за наведених вище умов є скоріш виключенням із загальної характери стики цієї сім`ї пов`язаним з конкретною випадковістю, а ніж системністю. Водночас із цим суд вважає, що усунути такі побутові недоліки, які відображенні у рекомендації самого акту обстеження (а.с.16 на звороті), достатньо шляхом звичайного прибирання, яке можна провести в межах до кількох годин, тому точно не є проявом ухилення батьків від виконання обов`язків щодо виховання дітей в частині забезпечення їм належних умов для проживання.

Стосовно зазначення у змісті позовної заяви (а.с.2), копії інформації (а.с.8) та витягу з протоколу засідання комісії від 08.07.2022 року № 09 (а.с.27) відсутність виконання батьками виховання дітей щодо дотримання санітарно-гігієнічних норм догляду за собою, то суд звертає увагу на те, що у змісті витягу з протоколу засідання комісії від 22.03.2019 року № 04 (а.с.21 на звороті) відзначалось, що «після довготривалої роботи з дітьми у останніх сформовані елементарні навички самообслуговування». Крім того, у змісті характеристики наданої навчальним закладом на малолітнього ОСОБА_2 11.07.2022 року (а.с.10) відзначено, що останній володіє навичками особистої гігієни, самообслуговування в роздягальні і одягненні, хоча зовнішній вигляд учня бажав кращого, бо не завжди був охайним.

Надаючи оцінку наведеній у змісті позовної заяви (а.с.2) та у висновку (а.с.33) про те, що відповідач ОСОБА_2 як метод виховання застосував до неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 побрита (з пояснень дитини, батько побрив їй волосся в зв`язку з тим, що вона не слухалась його), то суд відзначає те, що органом опіки та піклування не надано доказів зазначеної обставини. Натомість суд відзначає те, що дане твердження ґрунтується виключно на словах самої ОСОБА_5 (доказів самої їх фіксації суду не надано), в той час як у характеристиці наданій навчальним закладом 11.07.2022 року (а.с.11) відзначалось, що неповнолітня ОСОБА_5 за особистісними якостями у спілкуванні з іншими людьми інколи не чесна, легко піддається чужому впливу. Тому суд не може, за умов відсутності висновків психолога щодо дослідження неповнолітньої ОСОБА_5 прийти до обґрунтованого висновку про те, що відповідне діяння було застосоване до неї саме як «метод виховання», а не було вимушеним заходом з огляду на медичні потреби. А тому суд не може оцінювати зазначене як прояв жорстоко поводження з дитиною і підстава, передбачена пунктом 3 ч.1 ст. 164 СК України, для відібрання неповнолітньої ОСОБА_5 у батьків. Жодних обставин про прояви жорстокого поводження батьками у відношенні малолітнього ОСОБА_2 позов в собі не містить.

Суду не надано доказів існування таких підстав для відібрання у батьків дітей як наявність у батьків хронічного алкоголізму або наркоманії. При цьому, випадки зловживання батьками спиртними напоями про які відзначено у змісті копій характеристик на відповідачів 15.07.2022 року за № 320 і № 321 (а.с.12-13), витягу з протоколу засідання комісії від 08.07.2022 року № 09 (а.с.27) та актах від 03.03.2021 року і 08.07.2022 року (а.с.16-17), не є належними доказами наявності в них хронічного алкоголізму та перебування в такій ступені алкогольного сп`яніння, яке не дозволяє здійснювати контроль за дітьми.

Надаючи оцінку наведених у змісті позовної заяви (а.с.2) та акті від 03.03.2021 року (а.с.17) обставин про використання дитячої праці як для виконання робіт по господарству так і з метою отримання доходу для сім`ї, тобто як прояву експлуатації дітей, то для доведення даної обставини важливе значення має встановлення ознаки такого застосування як поза межами звичних хатніх і господарських доручень відповідно до їх віку, оскільки саме по собі залучення дітей до таких робіт не є незаконним, оскільки згідно положень ч.3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані готувати дитину до самостійного життя. Однак, суду не надано доказів, що мала місце саме експлуатація праці дітей.

Суду не надано доказів існування таких підстав для відібрання у батьків дітей як примушення останніх до жебракування та бродяжництва.

Суд додатково відзначає, що внаслідок неможливості забезпечення участі дітей під час вирішення позову у даній справі, суд хоча і з поважної причини, але все ж таки був позбавлений можливості з`ясувати їх думку з приводу позову пред`явленого органом опіки та піклування в їх інтересах, а саме внаслідок їх евакуації за межі України та перебування у Республіки Польща в умовах воєнного стану.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Суд відзначає, що в сім`ї наявні вже тривалі недоліки у вихованні дітей, а саме стосовно взаємостосунків з дітьми, зокрема з неповнолітньою дочкою - ОСОБА_5 , закріплення та контролю за дотриманням дітьми санітарно-гігієнічних норм щодо догляду за собою, але як відзначалось протягом всього часу знаходження цієї сім`ї під супроводженням соціальних служб взагалі існувала позитивна динаміка на вжиті заходи соціального впливу, а саме про це зазначалось у витягах з протоколів засідань комісії від 22.03.2019 року № 04 (а.с.21 на звороті) та від 28.05.2019 року № 08 (а.с.25 на звороті). Тому суд не вважає, що саме відібрання дітей у батьків, в тому числі негайне, є щодо даної сім`ї найбільш виправданим заходом, оскільки у разі забезпечення належного контролю з чіткими умовами і визначеним планом їх досягнення досягти подальших позитивних змін можливо за допомогою менш радикальних засобів.

Ураховуючи вищевикладене суд вважає, що пред`явлений до відповідачів позов про відібрання дітей у відповідачів без позбавлення батьківських прав є необґрунтований, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 150, 164, 170 СК України, суд

ухвалив:

Відмовити повністю в задоволенні позову органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області; код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 04527342, адреса місцезнаходження: 66000 Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, буд. 106 в інтересах неповнолітньої і малолітнього дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до ОСОБА_2 ; останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17.02.2023 року.

Суддя Д.В. Вороненко