Справа № 308/9042/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 вересня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кожух О. А., Кондора Р. Ю.,

за участі секретарки судового засідання Гусоньки З. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2021 року, ухвалене суддею Деметрадзем Т. Р.,

у с т а н о в и в:

У серпні 2019 року Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої субсидії.

Позов обґрунтовано тим, з 13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 , на підставі поданої ним заяви про призначення житлової субсидії, перебував на обліку в Департаменті праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (після перейменування в 11.01.2021 - Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради) як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Зазначало, що умови призначення та порядок надання громадянам субсидії врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ за № 848 від 21.10.1995, яким передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців.

Відповідно до абзацу 8 пункт 14 цього Положення (в редакції на момент звернення), після закінчення терміну отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді.

При цьому субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначення субсидії без звернення) здійснив купівлю майна (земельної ділянки, квартири, будинку, автомобіля, будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку) або оплатив послуги одноразово (з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, послуги телефонного зв`язку), крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 000 гривень.

Обов`язок отримувача субсидії повідомляти про обставини її перерахунку закріплено в абзаці 16 пункту 16 зазначеного Положення. Так, громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30-ти календарних днів проінформувати структурний підрозділ із питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення.

У 2019 році Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за період із 01.01.2015 по 31.12.2018, про що складено Акт за № 13-07-04/01 від 26.03.2019. При проведенні ревізії особової справи відповідача ОСОБА_1 (за період призначення йому субсидії з 01.10.2016 30.04.2019) виявлено, що в декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ним не надано інформацію про придбання особою, зі складу його домогосподарства ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме:

-24.12.2015 трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ;

-20.06.2017 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 ;

-30.09.2017 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 .

Так, подання відповідачем ОСОБА_1 недостовірних даних в декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, призвело до зайвого отримання ним житлової субсидії на суму 9 808, 67 грн за період з жовтня 2016 по березень 2019 року. Відповідно до інформації надавачів послуг, а саме повернення до бюджету невикористаної суми субсидії, та враховуючи частину невикористаної суми субсидії, що перерахована на особовий рахунок відповідача за період охоплений ревізією, сума, що підлягає поверненню становить 11 200, 25 гривень.

Зауважувало і на тому, що відповідно до абзацу 7 пункту 3 Положення (в редакції чинній на момент звернення), абзацу 8 пункту 13 Положення (в редакції чинній на момент придбання нерухомого майна у 2017 році) громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Абзацом 16 пунктом 22 Положення передбачено, що у випадках, зазначених в абзацах 4 8 цього пункту (у тому числі неповідомлення громадянином структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії протягом 30 календарних днів із дня її виникнення), на вимогу структурного підрозділу, який призначив житлову субсидію, сума надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету.

З огляду на наведене 19.03.2019 відповідачу ОСОБА_1 надіслано лист, яким повідомлено про виявлені ревізією зазначені обставини та запропоновано з`явитися до департаменту для вирішення цього питання по суті. Однак відповідач не з`явився. А тому 17.04.2019 (засобами поштового зв`язку) йому надіслано досудову вимогу з пропозицією повернути надмірно отриману житлову субсидію у розмірі 11 200,25 грн протягом тридцяти календарних днів із дня отримання цієї вимоги. Зазначене поштове відправлення вимоги відповідачем отримано 24.05.2019, що стверджується інформацією ПАТ «Украпошта».

Відповідач ОСОБА_1 добровільно суму надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії не повернув, а тому питання про її примусове стягнення слід вирішувати у судовому порядку.

Посилаючись на наведені вище обставини позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь надміру виплачену йому житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 11 200, 25 гривень.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2021 року цей позов Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради суму надмірно виплаченої субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 11 200,25 грн, а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про дату, час і місце розгляду справи, оскільки судову повістку про виклик у судове засідання, яке було призначено на 24.11.2021, він отримав лише 30.11.2021. Відтак суд позбавив його права на судовий захист. Указував і на те, що суд першої інстанції не врахував його заперечень на позовну заяву, які були наведені у відзиві на позовну заяву.

Зазначав, що основою позову є акт УЗО Держаудитслужби в Закарпатській області за № 13-07-04-01 від 26.03.2019 проведеної ревізії за період з 01.01.2015 по 31.12.2018, де встановлено, що в декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_6 , ним не надано інформацію про придбання ОСОБА_2 нерухомого майна в період призначеної йому субсидії з 01.10.2016 по 30.04.2019 і нараховано надмірно отриману ним субсидію на суму 9 808,67 гривень. На його переконання, цей акт містить невідповідності щодо періоду перевірки (з 01.01.2015 по 31.12.2018) та періоду призначення та повернення субсидії (з 01.10.2016 по 30.04.2019), що свідчить про проведення цієї перевірки поза межами повноважень цього органу.

Окрім цього, у суму повернення надмірно виплаченої субсидії включено періоди, коли субсидія не була нарахована за адресою: АДРЕСА_6 , що стверджується рішенням за № 3312.

Також стверджував, що згідно з рахунком за травень 2017 року, який подано ним до суду першої інстанції, об`єм спожитого ним газу становить мінус 3 262 куб. м і переплата 15 087,64 гривень. Отже, до призначення йому субсидії він оплачував послуги власними коштами, а за період призначення такої субсидії - проводив економію споживання, тобто фактично субсидійні кошти не використав.

Уважав і те, що позивачем не доведено вартість нерухомого майна, яке було придбане ОСОБА_2 (особою, яка зареєстрована за адресою призначення житлової субсидії) у період призначення цієї субсидії і що ця вартість перевищує суму 50 000 гривень.

Зауважував і на тому, що ОСОБА_2 із 12.05.2017 знята з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_6 та зареєстрована за іншою адресою, що стверджується довідками Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.06.2017 та від 30.05.2019. Отже, така не належить до кола осіб, яка зареєстрована у житловому приміщенні (будинку) за адресою якого, призначена відповідна субсидія, а тому її доходи при призначенні цієї субсидії не повинні враховуватися.

Звертав увагу і на те, що позивачем подано до суду документи, копії яких посвідчені неналежним чином та всупереч вимогам законодавства, а тому такі не є належними доказами у справі.

З огляду на наведене просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні цього позову до нього відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 позивач Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради посилався на її надуманість та безпідставність, просив таку залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У судовому засіданні апелянт-відповідач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав із підстав наведених у ній, просив таку задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради до нього відмовити.

Представниця позивача Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради Рабцун Н.Ю. у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечила з підстав наведених у відзиві на неї, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Щодо обов`язковості скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення

Як убачається з матеріалів цієї справи 08 вересня 2021 року в судовому засіданні за участі відповідача ОСОБА_1 суд через неявку представника позивача відклав був розгляд справи без зазначення дати і часу наступного судового засідання, що стверджується протоколом судового засідання від 08.09.2021 (т.1 а.с.144) і технічним записом судового засідання за 08.09.2021. Також у справі є відсутніми розписка відповідача ОСОБА_1 про повідомлення його під розпис про дату і час наступного судового засідання, тобто на 24.11.2021 або ж супровідного листа суду про направлення йому засобами поштового зв`язку судової повістки про наступне судове засідання, призначене на 24.11.2021 і відомостей про отримання ним такої.

Водночас у матеріалах справи наявна довідка секретарки судового засідання Вільчак В.В. про те, що 24.11.2021 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося внаслідок неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (т.1 а.с.150) і, як наслідок, цього ж дня судом було ухвалено оскаржене рішення без участі сторін.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про судове засідання, призначене на 24.11.2021 та він обґрунтував свою апеляційну скаргу, зокрема цією підставою, а відтак, на переконання колегії суддів, оскаржене рішення місцевого суду підлягає обов`язковому скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення.

Щодо суті позовної вимоги

Судом установлено, що ОСОБА_1 , на підставі його заяви про призначення житлової субсидії від 13.10.2015 (т.1 а.с.7) та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 13.10.2015 (т.1 а.с.8), було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а саме водопостачання, водовідведення та електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також на час призначення субсидії разом із відповідачем за вказаною адресою була зареєстрована, зокрема ОСОБА_2 до 12.05.2017 (т.1 а.с.8, 65).

Відповідно до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту правці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 № 13-07-04/01 від 26.03.2019, складеного Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, то ревізією особової справи № 3312 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ) виявлено, що в декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, вказаний громадянин не надав інформацію про придбання особою зі складу домогосподарства ОСОБА_2 такого майна: 3-х кімнатної квартири 24.12.2015 за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення 24.12.2015 за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлового приміщення 20.06.2017 за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлового приміщення 30.09.2017 за адресою: АДРЕСА_5 . Період призначення субсидії з 01.10.2016 по 30.04.2019 (т.1 а.с.9-14).

Водночас згідно з цим Актом подання ОСОБА_1 недостовірних даних про майновий стан у декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, призвело до зайвого отримання безготівкової субсидії для відшкодування витрат на суму 9 808,67 гривень (т.1 а.с.13, 15).

Окрім того, як убачається з наданої позивачем довідки, ОСОБА_1 отримав субсидію за жовтень 2017 року у розмірі 695,79 грн та за вересень 2018 року - 695,79 гривень (т.1 а.с.117, 118).

Отже, загальна сума виплаченої субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за вказаний позивачем період становить 11 200,25 грн (9 808,67 + 695,79 грн + 695,79 грн).

Порядок призначення і виплати громадянам субсидії на момент звернення відповідача із відповідною заявою та спірний період регулювалось Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», з відповідними змінами (далі Положення).

Так, за приписами пункту 14 вищевказаного Положення, то субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на 12 місяців із місяця звернення за її призначенням і розраховується: на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня; на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня. Після закінчення терміну отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян. При цьому громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловомуприміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів.

Відповідно до абзацу 7 пункту 13 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Підпунктом 5 пункту 5 Положення визначено, що субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 000 гривень.

Як убачається з абзацу 8 пункту 20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 1212 ЦК України регламентовано обов`язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що позивач довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами свої вимоги, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає частково слушними, оскільки вони частково ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Із приводу доводу апелянта про невідповідність фактичним обставинам відомостей наведених у Акті перевірки Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області за № 13-07-04-01 від 26.03.2019, то такий є необґрунтований, оскільки ним таке рішення, що оформлене актом цієї служби, в установленому законом порядку не оскаржувалося, а протилежне матеріали справи не містять.

Також не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, що позивачем не доведено вартість нерухомого майна понад 50 000 грн, яке було придбане ОСОБА_2 у період призначення субсидії, оскільки саме відповідач зобов`язаний був протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення як про зміну складу зареєстрованих у житловому

приміщенні (будинку) осіб, так і купівлю такими особами товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання

відповідних документів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин оскаржене рішення місцевого суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради суму надмірно виплаченої субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 11 200,25 грн, а на користь держави судовий збір у розмірі 1 921 гривень.

На підставі ст. 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позовних вимог повністю, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_1 у розмірі 2 881,50 грн (т.1 а.с.206) слід віднести за його рахунок.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2021 року скасувати.

Позовну заяву Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради суму надмірно виплаченої субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 11 200 (одинадцять тисяч двісті) гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді