Єдиний унікальний номер судової справи: 486/78/23
Провадження № 22-ц/812/320/23
Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

13 березня 2023 року м. Миколаїв справа № 486/78/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Серебрякової Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2023 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Далматовою Г.А., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Некомерційного комунального підприємства «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання наказу про звільнення незаконним та безпідставним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до стажу роботи

встановив:

11 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Некомерційного комунального підприємства «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - НКП «ЮУ МЦПМСД») про визнання наказу про звільнення незаконним та безпідставним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до стажу роботи.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2023 року вказаний позов залишено без руху, а наступною ухвалою цього суду від 07 лютого 2023 року його визнано неподаним і повернуто позивачу.

Повертаючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначав, що не в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду від 26 січня 2023 року, а саме не сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру про визнання наказу про звільнення незаконним та безпідставним та зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до стажу роботи у розмірі 2 147, 20 грн., а також не було зазначено суму середнього заробітку, її розрахунок та не надано доказу цієї суми.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просила її скасувати та зобов`язати суд першої інстанції розглянути позов в уточненій формі від 06 лютого 2023 року з урахуванням зазначеного у заяві про усунення недоліків позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково визначив необхідність сплати судового збору, оскільки позовна заява стосується поновлення на роботі, а тому судовий збір не підлягав сплаті. Зазначення суми середнього заробітку позивача, її розрахунку та доказу цієї суми може бути усунутий в ході судового розгляду справи шляхом витребування у відповідача довідки про заробітну плату позивача.

За правилом пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду від 27 лютого 2023 року, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки визначені в ухвалі від 26 січня 2023 року.

Із такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Судом встановлено, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, з підстав невідповідності її статтям 175, 177 ЦПК України та запропоновано ОСОБА_1 усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подачі до суду уточненої позовної заяви із зазначенням ідентифікаційного коду відповідача НКП «ЮУ МЦПМСД» - юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, зазначення ціни позову, підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, суми середнього заробітку, її розрахунку, із наданням доказу цієї суми, зазначити номер фіскального чеку, на посилається позивач у п. 7 позовної заяви, обґрунтувати моральну шкоду, зазначивши конкретну її суму, доплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та за одну вимогу майнового характеру на загальну суму 4831, 20 грн, подати суду оригінал квитанції в підтвердження його сплати або надати суду підтвердження від його звільнення, завірити копії всіх доданих до позовної заяви документів відповідно до вимог ч.2 ст.95 ЦПК України

06 лютого 2023 року на адресу місцевого суду від позивачки надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із уточненою позовною заявою, в якій від частини позовних вимог вона відмовилась.

Повертаючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначав, що не в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду від 26 січня 2023 року, а саме не сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру про визнання наказу про звільнення незаконним та безпідставним та зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до стажу роботи у розмірі 2 147, 20 грн., а також не було зазначено суму середнього заробітку, її розрахунок та не надано доказу цієї суми.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Так, згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання незаконним та безпідставним наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі, є взаємопов`язаними та логічно поєднаними, відтак їх не слід розділяти у дві різні позовні вимоги, оскільки це матиме ознаки прояву надмірного формалізму, що в свою чергу свідчитиме про відсутність розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, яку прагнуть досягти. Зазначені в новій редакції позову вимоги про зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до стажу роботи також, на думку колегії суддів, пов`язані з вимогами про поновлення на роботі. А при пред`явленні вимог про поновлення на роботі позивачі звільняються від сплати судового збору.

Крім того, згідно частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2«Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Позивачем в новій редакції позовної заяви заявлено клопотання про витребування у відповідача, зокрема довідки про заробітну плату позивача за останні шість місяців.

Колегія суддів зауважує, що необхідні для вирішення справи докази можуть бути долучені до початку розгляду справи по суті, зокрема у підготовчому засіданні, а недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги може бути підставою для відмови у задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.

За такого, не зазначення позивачем суми середнього заробітку, її розрахунку та не надання доказів цієї суми не може бути підставою повернення позову заявнику.

Отже, колегія суддів вважає, що достатніх підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу у суду не було.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали спра ви свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу передчасно з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, ухвала суду як така, що не відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального закону, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1.ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367,369,374,379,382,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2023 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбаченихстаттею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.В. Локтіонова

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 13 березня 2023 року.