КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Кордюкова Ж.І.
Апеляційне провадження № 22-з/824/1033/2023
У Х В А Л А

12 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про виправлення описки.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та виправити описки, допущені у вступній, описовій, мотивувальній частинах та п.1 резолютивної частини ухвали судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу судді Голосіївського районного суду м.Києва від 15 листопада 2022 року залишено без змін.

ОСОБА_1 25 липня 2023 року подав заяву про роз`яснення судового рішення. Просить роз`яснити резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року з урахуванням викладеного у мотивувальній частині тексту постанови, де зазначено наступне: «…Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що скаржник не має відповідати за несвоєчасне ухвалення процесуальних рішень судом, який не вирішив питання щодо об`єднання його зустрічного позову із первісним»; з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де визначено право людини на доступ до правосуддя та ст. 13 Конвенції в якій визначено, що ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою; з урахуванням п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року №9, яким встановлено, що виходячи із положень ст. 9 Конституції України про те, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, суд може застосувати закон, який регулює правовідносини, що розглядаються, інакше як міжнародний договір.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом зазначеної норми процесуального права рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Також слід урахувати, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції). У разі невиконання чи неправильного виконання рішення суду захист інтересів позивача та реальне відновлення його порушених прав не відбудеться.

Як вбачається із прохальної частини заяви, заявник просить роз`яснити йому резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року з урахуванням викладеного у мотивувальній частині тексту постанови, де зазначено наступне: «…Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що скаржник не має відповідати за несвоєчасне ухвалення процесуальних рішень судом, який не вирішив питання щодо об`єднання його зустрічного позову із первісним»; з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де визначено право людини на доступ до правосуддя та ст. 13 Конвенції в якій визначено, що ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою; з урахуванням п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року №9, яким встановлено, що виходячи із положень ст. 9 Конституції України про те, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, суд може застосувати закон, який регулює правовідносини, що розглядаються, інакше як міжнародний договір.

Тобто, доводи заявника зводяться до додаткового роз`яснення судом мотивів ухваленого судового рішення. Разом з цим, суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Однак, резолютивна частина постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року викладена чітко та зрозуміло, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви про її роз`яснення.

Суд також звертає увагу, що 10 липня 2023 року ОСОБА_1 вже подавав аналогічну заяву про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Київського апеляційного суду від 18 липня 2023 року.

Тому суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 що полягають у неоднократній подачі тотожних заяв спрямовані на зловживання своїми процесуальними правами та на затягування розгляду справи, наслідком чого є порушення розумних строків розгляду справи.

Апеляційний суд наголошує, що, відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: