Справа № 709/465/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

при секретарі судового засідання Данілової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса:

АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (далі позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (далі відповідач) про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2011 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитини ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 липня 2010 року з відповідача на користь позивача були стягнути аліменти на утримання дочки

ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2016 року було змінено розмір аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 і визначено у твердій грошовій сумі у розмірі

20,00 грн. щомісячно.

Виконавчий лист про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 20,00 грн. повернуто позивачу на підставі її заяви.

В даний час позивач бажає отримувати аліменти на утримання дочки, оскільки самостійно не взмозі забезпечити зростаючі потреби дитини в її розвитку. Матеріальне становище відповідача змінилося, він працевлаштований та має стабільний дохід.

Проте, розмір аліментів, визначений рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2016 року є значно меншими ніж передбачений законодавством мінімальний розмір аліментів на одну дитину та не може забезпечити гармонійний розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи сімейного законодавства, позивач просить суд змінити розмірі аліментів, які стягуються із відповідача та стягувати із останнього на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та припинити стягнення аліментів із відповідача, які стягуються на підставі рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2016 року.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2022 року зупинено провадження у даній справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 листопада

2023 року поновлено провадження у даній справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_4 не з`явилися, від останнього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18 грудня

2019 року (справа № 761/29966/16-ц).

Так, рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 квітня

2016 року змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 та стягнено аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 20,00 грн. щомісячно, починаючи з 21 березня 2016 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 03 травня 2016 року (а.с. 8).

На підставі вищевказаного рішення позивачу було видано виконавчий лист

№ 709/581, який було пред`явлено до примусового виконання у Чорнобаївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Постановою державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Гвоздя В.А. від 11 жовтня 2018 року виконавчий лист № 709/581 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів було повернуто стягувачу у зв`язку із відповідною заявою останньої (а.с. 12).

В даний час виконавчий лист № 709/581 не перебуває на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби, що підтверджується відомостями із АСВП (а.с. 10 11).

Дочка ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Богодухівського старостинського округу Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 464 від 22 червня 2022 року (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

На підставі ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада

1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року

№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі

№ 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, у разі пред`явлення позову з підстав, передбачених ст. 192 СК України, позивач має довести належними, допустимими і достатніми доказами існування двох (або однієї з них) обставин: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одного із батьків - платника чи отримувача аліментів.

Як уже було встановлено судом, в даний час з відповідача на користь позивача рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2016 року ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 20,00 грн. щомісячно, тобто у значно меншому розмірі, чим передбачений законом мінімальний розмір аліментів для однієї дитини відповідного віку.

Крім цього, як зазначає позивач, та що не заперечується відповідачем, у останнього покращився матеріальний стан, він являється працевлаштованою особою та має стабільний дохід.

Отже, враховуючи вищевикладене, керуючись нормами сімейного законодавства та встановленою практикою ЄСПЛ, а саме те, що на батьків покладено обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, у справах даної категорії першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, зокрема умов їх життя та духовного розвитку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.

Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) гривні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити у повному обсязі.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2016 року у справі 709/581/16-ц та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса:

АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі виконавчого листа 709/581/16-цвиданого Чорнобаївським районним судом Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) гривні.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.Г. Романова