П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Київ

Справа №369/4460/22

Апеляційне провадження №22-ц/824/2318/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Прем`єр Альянс» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Пінкевич Н.С., 04 жовтня 2022 року у м. Києві, повний текст рішення складений 04 жовтня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 13 листопада 2021 року сталась ДТП з вини водія ОСОБА_2 .. У результаті ДТП, його автомобіль Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, а вартість відновлювального ремонту становить 116052,01 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Clio, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Ван Клік». З урахуванням зносу та франшизи (2500 грн), йому мало бути сплачено страхове відшкодування в розмірі 72046,37 грн. Решта збитків не була покрита страховим відшкодуванням в розмірі 44005,64 грн, та мала бути відшкодована відповідачем ОСОБА_2 як заподіювачем шкоди. У добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодувати завдані збитки в розмірі 116052,01 грн, відшкодувати оплачену позивачем оцінку вартості збитку 2500 грн, судовий збір в розмірі 1160,52 грн, сервісний збір 19,85 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн /а.с.1-6/.

05 серпня 2022 року позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, якій вказано, що розмір матеріального збитку слід визначати за звітом наданим позивачем. Однак, страхове відшкодування з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» слід зменшити на податок на додану вартість, франшизу та стягнути 65524,05 грн, оскільки, Законом встановлюється термін для виплати страховою компанією відшкодування в термін 90 днів. Строк сплив 16 квітня 2022 року, а тому страхова компанія зобов`язана сплатити страхове відшкодування з урахування нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 16 квітня 2022 року по 27 липня 2022 року в розмірі 3855, 24 грн. За таких обставин, позивач просив стягнути на його користь з ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» страхове відшкодування в розмірі 65524,05 грн, інфляційні втрати та три відсотки річних в розмірі 3855,24 грн, а з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та страховим відшкодуванням в розмірі 44005,64 грн, судові витрати розподілити між відповідачами пропорційно до задоволених позовних вимог /а.с.89-91/.

12 серпня 2022 року до суду надійшла заява позивача про відмову від частини позовних вимог та уточнення вимог, в яких вказано, що 03 серпня 2022 року на його рахунок відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» було перераховано 49584,65 грн; 08 серпня 2022 року відповідачем ОСОБА_3 було перераховано на його рахунок 44005,64 грн. Тому в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 позивач відмовляється від позовних вимог. А з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» позивач просив стягнути страхове відшкодування в розмірі 15939,40 грн; інфляційні втрати та три відсотки річних в розмірі 3855,24 грн; судові витрати за проведення оцінки вартості завданого матеріального збитку в розмірі 2500 грн, на правову допомогу адвоката в розмірі 8000 грн, судовий збір в розмірі 693,79 грн /а.с.112-113/.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» про відшкодування шкоди - задоволено частково.

Прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог про стягнення коштів з ОСОБА_2 . Провадження у справі в частині позовних вимог пред`явлена до відповідача ОСОБА_2 - закрито.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 15939,40 грн, судові витрати в розмірі 2188,79 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішення суду в частині закриття провадження мотивоване відмовою позивача від позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_2 .. Задоволення заяви про закриття провадження не суперечить вимогам законодавства та не порушує права третіх осіб.

Позов в частині стягнення страхового відшкодування підлягав задоволенню у зв`язку із обґрунтованістю позовних вимог. Доводи відповідача про завищення вартості відновлювального ремонту не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач жодним чином не навів аналізу таких завищених цін на деталі чи роботи.

Не погодився з вказаним судовим рішенням в частині визначення розміру страхового відшкодування, судових витрат та витрат на правову допомогу відповідач - ПрАТ «СК «Ван Клік», представником ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що ПрАТ «СК «Ван Клік» змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс». В апеляційній скарзі представник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вказує на незаконність і необґрунтованість рішення. Зокрема, відповідач вказує, що 23 листопада 2021 року представником відповідача було оглянуто пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 , про що складений відповідний Акт огляду, який був підписаний ним без зауважень.

Натомість огляд автомобіля на замовлення позивача здійснювався 20 грудня 2021 року, через місяць після дати огляду за участю представника ПрАТ «СК «Ван Клік», а тому є обґрунтовані обставини вважати, що автомобіль позивача зазнав додаткових ушкоджень, не пов`язаних із ДТП, однак суд не звернув увагу на вказані обставини.

Зазначає, що суд повинен був врахувати принцип економічної доцільності операції ремонту та обрати найбільш економічно привабливу пропозицію. Відповідачем було надано до суду альтернативний розрахунок завданого збитку позивачу, проте суд проявив явну упередженість та непослідовно надав необґрунтовану та невмотивовану перевагу одному доказу над іншим.

Звертає увагу на те, що позивач просив стягнути страхове відшкодування безпосередньо на свій особистий рахунок, що в свою чергу є підставою для зменшення розміру страхового відшкодування на суму податку на додану вартість. Документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту позивачем надано не було, а відтак, при винесенні рішення суд першої інстанції мав би зменшити суму стягнення.

На підставі викладеного просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування та зменшити суму страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» на користь ОСОБА_1 з 15939, 40 грн до 2230, 90 грн, також просить зменшити судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно даних з Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 27 вересня 2022 року відбулась зміна найменування відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік» на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс».

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача - адвокат Носов Р.В. вказує, що судом було дотримано вимоги ст. 89 ЦПК України, об`єктивно досліджено всі матеріали справи. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, та просить стягнути витрати, понесені позивачем при розгляді апеляційної скарги в розмірі 4000,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Перш за все, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується одним з відповідачів ПрАТ «СК «Ван Клік», яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс», і ним визначені межі апеляційного оскарження, а саме в частині вирішення позовних вимог пред`явлених до них.

В порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині вирішення позовних вимог пред`явлених до відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік», яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» про стягнення страхового відшкодування. В іншій частині рішення суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як іншими учасниками справи не оскаржується, і вони не будуть позбавлені такого права.

По суті спору судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 /а.с.9/.

Постановою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року у справі № 369/16129/21 встановлено, що 13 листопада 2021 року, близько 11 години 05 хвилин, в Київській області, в смт. Чабани, вулиця Новосільська, на перехресті з вулицею Київською, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Renault Clio д.н.з. НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не надала переваги в русі автомобілю Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.3Б, 16.13 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП /а.с.10/.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault Clio, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Ван Клік», поліс №205494708, ліміт відповідальності - 130000 грн, франшиза 2500 грн, строк дії договору з 19 серпня 2021 року по 18 серпня 2022 року /а.с.11,12/.

16 листопада 2021 року ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «Ван Клік» про подію, яка має ознаки страхового випадку, а 15 січня 2022 року подав заяву про здійснення страхового відшкодування у розмірі 74546,37 грн /а.с.13,63-64/.

23 листопада 2021 року сторонами був підписаний акт технічного огляду КТЗ /а.с.65-66/.

Згідно звіту ФОП ОСОБА_4 №46/01-22 від 16 січня 2022 року, складеного на замовлення ПрАТ «СК «Ван Клік», станом на 13 листопада 2021 року вартість матеріального збитку з урахуванням зносу становить 58841,58 грн /а.с.67-82/.

03 серпня 2022 року ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» на рахунок позивача ОСОБА_1 сплатило страхове відшкодування в розмірі 49584,65 грн, що визнано позивачем у заяві про зменшення позовних вимог.

Відповідно до відзиву ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» визнавало позовні вимоги в розмірі 51815,55 грн (вартість відновлювального ремонту 58841,58 грн за вирахуванням франшизи в розмірі 2500,00 грн та за вирахуванням ПДВ в розмірі 4526,03грн).

На підтвердження завданого збитку позивач надав суду звіт ФОП ОСОБА_5 №18786 від 29 грудня 2021 року, за яким станом на 13 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 74546, 37 грн /а.с.16-35/.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору

В порядку ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В порядку ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст.1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 цього Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порядку визначеному ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц роз`яснено, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом і в постановах від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц, від 24 лютого 2020 року у справі № 707/2727/18 та інших, що свідчить про усталену судову практику у таких правовідносинах.

У постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), Велика Палата Верховного Суду, у пунктах 136, 137 указаної постанови зазначила, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц.

Верховний Суд у постановах від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19, від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».

З наведених обставин справи вибачається, що знайшли своє підтвердження обставини дорожньо-транспортної пригоди 13 листопада 2021 року, за участю автомобіля марки «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала відповідач ОСОБА_2 , та автомобіля «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач. Вина у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнана за відповідачем ОСОБА_2 .. Ці обставини встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача, тому доведенню в рамках розгляду даної справи не підлягають. Вони не заперечуються і позивачем в доводах апеляційної скарги.

Також встановлено, що транспортний засіб «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень, вказане не заперечується сторонами у справі.

Позивач на підставі правовідносин за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між відповідачами у справі, звернувся до ПрАТ «СК «Ван Клік», яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку та 15 січня 2022 року подав заяву про здійснення страхового відшкодування у розмірі 74546,37 грн.

03 серпня 2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік», яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» сплатило на рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 49584,65 грн, що визнано позивачем у заяві про зменшення позовних вимог.

Відповідно до відзиву та апеляційної скарги ПрАТ «СК «Ван Клік» (яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс») визнало позовні вимоги на суму 51815, 55 грн (вартість відновлювального ремонту 58841,58 грн. за вирахуванням франшизи в розмірі 2500 грн та за вирахуванням ПДВ в розмірі 4526,03грн). Таким чином, страховиком відповідача у справі ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» не повністю відшкодовано завдану транспортним засобом - автомобілем Renault Clio, державний номерний знак НОМЕР_2 , матеріальну шкоду, в частині визнаних позовних вимог, а саме розмірі 2230, 90 грн.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «Ван Клік» (яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс»), зводяться до непогодження з визначеним розміром страхового відшкодування, який був визначений судом на підставі висновку наданого стороною позивача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом позивач надав звіт ФОП ОСОБА_5 №18786 від 29 грудня 2021 року, складений за його замовленням, за яким станом на 13 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 74546, 37 грн.

На замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік», ФОП ОСОБА_4 було складено Звіт №46/01-22 від 16 січня 2022 року, згідно якого, станом на 13 листопада 2021 року вартість матеріального збитку з урахуванням зносу становить 58841,58 грн.

Таким чином, обидва висновки щодо вартості матеріального збитку з урахуванням зносу складені станом на 13 листопада 2021 року.

Аналізуючи опис пошкоджень слід зазначити, що в обох висновках здійснений перелік пошкоджень щодо лівої сторони автомобіля, однак у висновку наданому позивачем, він є більш деталізованим, до нього увійшли такі деталі як: лівий боковий кронштейн бамперу переднього, задня ручка лівих передніх дверей, петлі обох лівих дверей, ущільнювач передніх лівих дверей, брудозахисний фартух лівого переднього крила. А тому наявність у цьому висновку більшого переліку ушкоджень, з урахуванням пошкоджень усієї лівої частини, що вбачається з обох висновків, не свідчить про можливість одержання механічних ушкоджень автомобіля позивача при інших обставинах, як на те вказує особа, яка подала апеляційну скаргу, а навпаки вказує на узагальнений підхід у висновку наданому стороною відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік» (яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс»). Не знайшли свого підтвердження і доводи відповідача про завищення вартості відновлювального ремонту, так як аналізуючи ремонтну калькуляцію наведену в обох висновках, судом не встановлено таких обставин, ціни наведені у ній в переважній більшості співпадають, так як калькуляція проведена за допомогою спеціального програмного забезпечення. Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач належного обґрунтування неправильності звіту позивача не навів, доказів на його спростування у вигляді рецензій не надав, не було заявлено і про проведення судової експертизи.

Посилання страхової компанії на те, що позивач підписав акт огляду з визначеними ними ушкодженнями не свідчить про погодження суми страхового відшкодування, так як у заяві про страхове відшкодування позивач просив про виплату страхового відшкодування у розмірі саме 74546,37 грн, а страхова компанія не навела підстав щодо відмови у здійснені відшкодування у заявленому розмірі. Оскільки основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та враховуючи, що винна особа добровільно здійснила відшкодування різниці, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік» (яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс») підлягає сума у розмірі 15939,40 грн, яка становить різницю між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, визначеному в установленому порядку, без урахування податку на додану вартість та сумою здійсненою позивачу виплати.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, позивач має право на компенсацію судових витрат і в тому числі витрат на правничу допомогу. Судом частково задоволені вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу та стягнуто з відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік» 3000,00 грн, що відповідає критерію розумності і справедливості, стороною позивача рішення суду в цій частині не оскаржується, а підстав для зменшення, як на те вказує відповідач ПрАТ «СК «Ван Клік» (яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс»), апеляційний суд не вбачає.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, а в силу положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанцій правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню. Виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність заявлених позовних вимог. Оскаржуване судове рішення містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Таким чином, посилання відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік» (яке змінило свою назву на ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс») на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені обставини справи, що призвело до прийняття необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду, в оскаржуваній частині, відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, відсутні підстави і для здійснення відповідачеві понесених витрат при звернені до апеляційного суду.

Разом з цим, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Носовим Р.В. у відзиві на апеляційну скаргу ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених останнім у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, представником позивача подані договір про надання правової (правничої) допомоги від 30 листопада 2022 року, копія ордеру про надання правничої допомоги, копія свідоцтва про правона зайняття адвокатською діяльністю та копія квитанції до прибуткового касового ордера №03-11/2022 на суму 4000,00 грн.

Відповідно до п 1.1.2 (підпункт 1.1.2.1) договору про надання правової (правничої) допомоги від 30 листопада 2022 року, правова допомога надається адвокатом шляхом: підготовки та подачі до Київського апеляційного суду заперечень на скаргу ПрАТ «СК «Ван Клік» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Пінкевич Н.С., 04 жовтня 2022 року та юридичний супровід і представництво інтересів ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді.

Відповідно до п.5.3, п. 5.4 (підпункту 5.4.1, 5.4.1.1) розмір гонорару: 4000,00 гр. Порядок внесення гонорару Клієнтом: при фіксованому розмірі гонорару: оплата гонорару здійснюється готівкою авансом. Внесення Клієнтом суми гонорару підтверджується врученням Клієнту документа (квитанції) про оплату гонорару.

Також з матеріалів справи вбачається, що відзив на апеляційну скаргу, в якому ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу було направлено відповідачу у справі 06 січня 2023 року. Однак, станом на дату розгляду справи від відповідача не надійшло заперечень щодо суми витрат на правничу допомогу заявлену позивачем.

Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 вказаної статті Кодексу).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З огляду на наведене, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), пов`язаність цих витрат із розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність предмета спору, ціну позову, значення справи для сторін, критеріїв співмірності та розумності, відсутність спростування заявленого розміру зі сторони відповідача, колегія суддів вважає що заявлений та сплачений позивачем ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, а саме гонорар адвоката в розмірі 4000,00 грн, є обґрунтованим та підлягає компенсації за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» (яке змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Прем`єр Альянс») - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2022 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» (яке змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Прем`єр Альянс») на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу понесені останнім у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 17 лютого 2023 року.