Справа № 676/2601/23
Номер провадження 2/676/1223/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.,

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району помер її дідусь ОСОБА_4 . ОСОБА_4 на час своєї смерті залишив заповіт від 21.06.2012 року, відповідно до якого все належне йому майно залишив своїм двом синам. ОСОБА_4 належав на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд площею 0,0970 га та земельна ділянка для ОСГ площею 0,1800 га. Дане майно набуте під час у шлюбі з ОСОБА_5 . Маючи право на 1/2 частку спільного майна подружжя баба ОСОБА_5 про свої права на майно не заявила. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцем її майна був батько позивачки, оскільки його брат ОСОБА_6 помер в 2018 році. Батько відмовився від спадщини після смерті своєї матері на користь позивачки. Для оформлення спадщини позивач подала необхідні документи, однак 28.03.2023 року приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчук В.М. відмовив в оформленні спадщини, оскільки, відповідно до наданих документів, не визначена частка померлої у спільному сумісному майні подружжя, набутому під час шлюбу із ОСОБА_4 . Тому позивачка звернулася до суду та просить визнати за ОСОБА_2 право власності на частку в домоволодінні із господарськими будівлями та на частку земельної ділянки загальною площею 0,0970 га призначення для будівництва та обслуговування будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.04.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22.06.2023 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечив.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 21 березня 2013 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Кам`янець- Подільського району Хмельницької області.

ОСОБА_4 був дідусем позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (батька позивачки та сина померлого ОСОБА_4 ) серія НОМЕР_2 , виданим Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), свідоцтвом про народження позивачки серія НОМЕР_3 , виданим 18.05.1979 р. Слобідо-Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району, свідоцтвом про одруження позивачки серія НОМЕР_4 виданим 05.09.1998 р. Кам`янською сільською радою Кам`янець-Подільського району.

До дня смерті і на день смерті померлий ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проживали: ОСОБА_5 - його дружина, син - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_7 , онука - ОСОБА_2 , чоловік онуки ОСОБА_8 , правнук ОСОБА_9 , правнук ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою №201/12/05-13 від 03.04.2023 р., виданою виконавчим комітетом Слобідо-Кульчієвецької сільської ради.

ОСОБА_4 на час своєї смерті залишив заповіт від 21.06.2012 року, відповідно до якого все належне йому майно залишив своїм двом синам.

На день смерті ОСОБА_4 на його ім`я було зареєстровано домоволодіння АДРЕСА_1 , земельна ділянка призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0970га та земельна ділянка призначення для ведення особистого господарства площею 0,1800 га. Дане майно було набуто під час перебування спадкодавця ОСОБА_4 з 10.04.1950 року у шлюбі із ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_5 від 10.04.1950 р.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.07.2004 року домоволодіння АДРЕСА_1 є приватною власністю ОСОБА_4 та складається з будинку з прибудовами, А-1, 122,8 кв.м, літня кухня, Б, гараж В,огорожа, N.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ХМ № 00983 від 22.01.1996 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0970 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території с. Кам`янка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Вказане майно являється спільним сумісним майном подружжя, а тому на день смерті ОСОБА_4 його частка в спільному майні подружжя становила 1/2 а інша частка належала ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 , виданого 04 січня 2022 року виконавчим комітетом Слобідко-Кульчієвецької сільської ради, Кам`янець- Подільського району, Хмельницької області.

Спадкоємцем належного їй майна був син померлої - ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї матері на користь позивачки. Після смерті ОСОБА_5 її син, ОСОБА_3 , відмовився від належної йому спадщини на користь ОСОБА_2 , про що подав відповідну заяву нотаріусу, що підтверджується матеріалами спадкової справи №93/2022.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною другою статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

28.03.2023 року приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчук В.М. листом №111/02-14 відмовив в оформленні спадщини, оскільки, відповідно до наданих документів, не визначена частка померлої у спільному сумісному майні подружжя, набутому під час шлюбу із ОСОБА_4 .

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 22 КпШС України передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно зі статтею 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметі в розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Аналогічна норма закріплена у статті 57 СК України.

Відповідно до вимог статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Норми статей 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до частини першої статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Тлумачення наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку, що майно, набуте у шлюбі, належить подружжю на праві спільної сумісної власності, якщо інше не спростовано відповідними доказами.

Таким чином, спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було наступне майно: домоволодіння загальною площею 122,8 кв.м. із господарськими будівлями, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0970 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно право власності на 1/2 частку у вищевказаному майні, належна ОСОБА_5 у спільному сумісному майні подружжя, в порядку спадкування переходить спадкоємцю.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 392, 1216-1218, 1261, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст.89, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом право власності на частку в домоволодінні із господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. А-І загальною площею 122,8 кв. м., житловою площею 72,2 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», огорожа літ. «N» після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кам?янка, Кам?янець-Подільського району, Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом право власності на частку земельної ділянки загальною площею 0,0970 га призначення для будівництва та обслуговування будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кам?янка Кам?янець-Подільського району, Хмельницької області.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2023 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.