"16" січня 2023 р.
Справа № 636/5090/21
Провадження № 2/642/70/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Корявець Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4418,18 грн. та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якій просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди 4418,18,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що 15.10.2020 на Кузинському мосту в м. Харкові сталася дорожня транспортна пригода за участю належного їй на праві власності автомобіля HYNDAY ACCENT реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував відповідач. В результаті ДТП належному позивачу автомобілю було нанесено механічних ушкоджень. Відповідач визнав свою провину в ДТП та погодився на складання європотоколу. Після складання європротоколу, документи на відшкодування завданої шкоди було направлено до АТ СК «МЕГА ГРАНТ», з якою у відповідача укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс № AO/2936481). На підставі наданих документів АТ СК «МЕГА ГРАНТ» було прийнято рішення про виплату на користь позивача страхового відшкодування. На підставі проведеного автотоварознавчого дослідження № 143/10/20 було встановлено, що розмір матеріального збитку завданого в результаті ДТП становить 10908,86 грн. Позивач зверталася до АТ СК «МЕГА ГРАНТ» з вимогою надати їй висновок автотоварознавчого дослідження № 143/10/20, але отримала лише лист від 12.11.21p., №12-01/11 з визначенням розміру завданої матеріальної шкоди та розрахунком відшкодування.

Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між АТ СК «МЕГА ГРАНТ» та відповідачем передбачено, що страхове відшкодування виплачується з вирахуванням безумовної франшизи, яка в даному випадку становить 2600.00 грн. та зменшенням страхового відшкодування на суму ПДВ 1818, 14 грн. Таким чином, до сплати підлягає сума 10908,86 - 2600,00 - 1818, 14 = 6490,72 грн. Ця сума була сплачена на мою користь АТ СК «МЕГА ГРАНТ» 13.01.2021.Сума матеріальної шкоди завданої неправомірними діями відповідача в розмірі 4418,18 грн., залишилася не відшкодованою. Компенсувати частину матеріальної шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням відповідач відмовився.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення сторін).

В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Як визначено в ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 15.10.2020 на Кузинському мосту в м. Харкові сталася дорожня транспортна пригода за участю належного ОСОБА_1 на праві власності автомобіля HYNDAY ACCENT реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 ..

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , була застрахована в АТ СК «МЕГА ГРАНТ».

Згідно листа № 12-01/11 від 12.11.21 начальника відділу врегулювання збитків АТ СК «МЕГА ГРАНТ» було прийнято рішення сплатити страхове відшкодування відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 143/10/20 ОСОБА_3 ,яким встановлена сума матеріального збитку в розмірі 10908,86, за вирахуванням франшизи 2600 грн. та зменшенням розміру страхового відшкодування на суму ПДВ 1818,14 грн.

Відповідно до довідки з АТ КБ «ПриватБанк» кошти надійшли на рахунок позивача в сумі 6490,72 грн.

У ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого.

У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого.

За змістом ст.ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, ст. 9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Системний аналіз ст.22 закону №1961-IV, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК України дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Вказаний правовий висновок був викладений у постанові ВС від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, оскільки АТ СК «МЕГА ГРАНТ» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 6490,72 грн., яке повністю не покриває завдані відповідачем збитки у розмірі 10908,86 грн., то різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 4418,14 грн. , підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.4,10 - 13,76 - 81,263 - 265,268,273,280 - 283, 293,294,315-319 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4418,18 грн. та судових витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди,завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 4418,18 грн. (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) гривень 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Гримайло