Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/126/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Юрченка С.О.,

секретаря - помічника судді Кріпак І.О.,

присяжних: Гаєвої О.О., Герасименко Л.С.,

за участі: заявника - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника заявника - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ржищівська міська рада Київської області, про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій посилався на те, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 10 травня 2018 року у цивільній справі № 374/73/18 було визнано безвісно відсутнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діда заявника по материній лінії, уродженця м. Ржищів Київської області, місце перебування якого невідоме. Початком безвісної відсутності ОСОБА_3 вважати 1 січня 1991 року. Заявницею у даній справі була баба заявника, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а заінтересованою особою в цьому провадженні була визначена мати заявника, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час розгляду зазначеної вище цивільної справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 , був зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 з 1973 року по 1982 рік. Зверненню ОСОБА_4 до суду передувало її звернення у 1990 році з заявою до Ржищівського ВП із заявою про розшук свого чоловіка. Відповідно до висновку Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області встановлено, що після одруження з ОСОБА_4 з ОСОБА_3 у 1964 році, останній почав зловживати алкоголем, між подружжям виникали сварки. У 1986 році ОСОБА_3 поїхав до Росії на заробітки. Через 2 місяці ОСОБА_3 зателефонував бабі заявника, ОСОБА_4 , та повідомив, що знаходиться в Російській Федерації в Хабаровському краї. З того часу ніяких повідомлень чи телефонних дзвінків від ОСОБА_3 ніхто не отримував і встановити його місце перебування не вдавалося, що підтверджується повідомленням Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 05 березня 2018 року, на підставі якого Ржищівський міський суд Київської області ухвалив зазначене вище рішення. Оскільки на сьогоднішній день будь-яка інформація щодо ОСОБА_3 відсутня, починаючи з 1990 року, а всі його розшуки виявилися марними, заявник вважає, що він має всі підстави вважати, що його діда вже немає серед живих. Будь які кримінальні чи виконавчі провадження, що могли б бути підставою для переховування ОСОБА_3 від правосуддя, не відкривалися. Оголошення ОСОБА_3 померлим необхідне заявнику для оформлення його спадкових прав на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), що належав ОСОБА_3 , де заявник є єдиним спадкоємцем, а тому заявник змушений звернутися до суду з цією заявою. В заяві заявник просив суд оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ржищів, Київської області, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , померлим від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника Ржищівської міської ради Київської області, щодо вирішення заяви покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника заявника ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.6).

10 травня 2018 року рішенням Ржищівського міського суду Київської області за заявою ОСОБА_4 було визнано її чоловіка ОСОБА_3 безвісно відсутнім (а.с. 7-8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02 лютого 2022 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28 липня 2018 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 06 червня 1987 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 06 червня 1987 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_10 , дружині - ОСОБА_10 (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 21 березня 1988 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його батьками є: батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_5 (а.с.12).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 0 від 16 березня 2023 року, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня (а.с. 13).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6 від 16 березня 2023 року, ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . Її батьками є: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 15 грудня 1966 року, ОСОБА_3 згідно рішення виконкому Ржищівської селищної ради депутатів трудящих № 26 від 31 жовтня 1966 року, було надано в користування земельну ділянку по АДРЕСА_2 (а.с.15-16).

Згідно листа приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мартиненко Л.Л. № 42/01-16 від 16 березня 2023 року, остання на звернення ОСОБА_1 про оформлення спадкових прав щодо майна безвісно відсутнього ОСОБА_3 рекомендувала йому звернутися до суду (а.с.17).

Згідно результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 11 квітня 2023 року, записів стосовно ОСОБА_3 не знайдено (а.с.18).

Висновком Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 28 лютого 2018 року встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до Ржищівського ВП із заявою про розшук чоловіка ОСОБА_3 у лютому 2018 року. В ході проведення перевірки встановлено, що після одруження з ОСОБА_3 у 1964 році, чоловік почав зловживати алкоголем, між подружжям виникали сварки. У 1986 році ОСОБА_3 поїхав до Росії на заробітки. Через 2 місяці ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що знаходиться в Росії у Хабаровському краю. Згодом він ще телефонував, але ОСОБА_4 йому не відповідала і з ним не розмовляла. З того часу і по теперішній час ніяких повідомлень чи телефонних дзвінків про свого чоловіка ОСОБА_4 не отримувала. У 1990 році вона зверталась до міліції з метою розшуку чоловіка ОСОБА_3 , але знайти його не вдалося.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за № 5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст. 46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Заявник ОСОБА_1 як в заяві так і представник заявника у судовому засіданні стверджували, що ОСОБА_3 у 1986 році поїхав до Росії на заробітки. Дану обставину також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Дід заявника по материній лінії відсутній за місцем постійного проживання з 1986 року, більше трьох років, що відповідає статті 46 ЦК України.

Ці обставини також встановлені рішенням суду та доказуванню не підлягають, а також підтверджуються письмовими доказами доданими до заяви.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було встановлено, що заявник не може належним чином оформити своє право на спадщину, без оголошення померлим ОСОБА_3 у зв`язку з чим він звернувся до суду із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим.

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги заяви про оголошення особи померлою, під час розгляду справи.

Також, суд зауважує, що згідно зі ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265, 293, 294, 309 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ржищівська міська рада Київської області, про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити в повному обсязі.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів, Київської області, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , померлим від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юрченко С.О.

Присяжні Гаєва О.О.

Герасименко Л.С.