печерський районний суд міста києва
Справа № -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Ковалівській В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2.

представника 3-їособи Осипова Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Служба безпеки України про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022р. звернулася до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої незаконним використанням посадовими особами Служби безпеки України її транспортного засобу у розмірі 74 936, 08 грн. В обґрунтування позову посилається , що є власником автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений 31.05.2022р. під час обшуку. Постановою слідчого від 01 червня 2022 року про передачу речового доказу на

відповідальне зберігання, передано транспортний засіб Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 до Департементу господарського забезпечення СБУ.

Автомобіль було зобов`язано повернути позивачу ухвалою суду від 18.07.2022 року. Обставини підтверджують використання автомобіля Ford

Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 саме співробітниками СБУ.

Відповідно до Звіту №0560-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 01 вересня 2022 року,

вартість відновлювального ремонту КТЗ (з врахуванням ПДВ 20%) на запчастини та

матеріали становить 71 436, 08 грн. Згідно квитанції від 31 серпня 2022 року та акту виконаних робіт, Позивач сплатила Експерту за виконання вищевказаного Звіту 3500,00грн.

Представник позивача просив розглядати справу в відсутність.

Представник відповідача ДКСУ 23.12.2022р. до суду направив відзив.

Третя особа 15.02.2023р. надала письмові пояснення.

В відзиві та поясненні посилались, що позивач не довів належними і допустимими доказами фактів вчинення протиправних дій відповідачами, заподіяння позивачу матеріальної шкоди . Тому просять в позові відмовити.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва 30.12.2022р. відкрито провадження в порядку спрощеного з викликом сторін та призначено на 8.02.2023р.

Суд , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого.

Позивачка є власником автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , транспортний було вилучено під час обшуку 31 травня 2022 року, проведеного на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2022р. Вилучення транспортного засобу підтверджується постановою слідчого ГСУ СБУ про уточнення даних у протоколі обшуку від 01 червня 2022 року, згідно якого автомобіль було вилучено саме 31 травня 2022 року під час обшуку.

Постановою слідчого від 01 червня 2022 року про передачу речового доказу на відповідальне зберігання, передано транспортний засіб Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 до Департементу господарського забезпечення СБУ.

Відповідно до пункту 5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104) умовою зберігання речових доказів повинне бути збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

У зв`язку з тим, що вилучений транспортний засіб потребує спеціальних умов зберігання слідчим ГСУ СБУ направлено лист до Департаменту господарського забезпечення СБУ (від 01.06.2022 №6/3878-е) з метою прийняття транспортного засобу на відповідальне зберігання .

Як вказано в поясненнях 3-ї особи, 05.06.2022 приблизно о 18 год. 00 хв. слідчим ГСУ СБУ (який вилучив та відповідальний за зберігання транспортного засобу), здійснено переміщення транспортного засобу шляхом особистого керування вказаним транспортним засобом до Департаменту господарського забезпечення СБУ, з метою передачі його на відповідальне зберігання. Однак прибувши за адресою Департаменту господарського забезпечення СБУ для зберігання вилученого транспортного засобу слідчим ГСУ СБУ з`ясовано про відсутність вільних місць на майданчику.

У зв`язку із чим, транспортний засіб було переміщено за другою адресою, а саме за місцем тимчасової дислокації слідчих ГСУ СБУ, де транспортний засіб знаходився до 25.07.2022.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.07.2022 №761/11950/22 зобов`язано слідчого ГСУ СБУ повернути транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_1 .

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду 25.07.2022 слідчим ГСУ СБУ відповідно до вимог статей 40, 98, 100, 110 Кримінального процесуального кодексу України винесено постанову про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання до власника транспортного засобу, а 27.07.2022 слідчим ГСУ повернуто транспортний засіб на відповідальне зберігання захиснику позивача - ОСОБА_2 , згідно з акту приймання передачі речових доказів на відповідальне зберігання, який в свою чергу, цього ж дня передав транспортний засіб згідно акту приймання - передачі транспортного засобу власниці ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті22 ЦКУкраїни, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Дії (бездіяльність) СБУ, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обов`язок уповноваженої службової особи забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, визначений частиною четвертою статті 168 КПК України.

Порядком № 1104 визначені правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 1104 схоронність тимчасово вилученого майна до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно, забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку.

Отже, обов`язок належно зберігати тимчасово вилучене майно та негайно повернути тимчасово вилучене майно прямо передбачений чинним законодавством.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили.

Як вказано в позові Позивачка не зверталася до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення кримінального правопорушення за фактом користування невстановленими особами її транспортним засобом після його вилучення співробітниками правоохоронних органів.

Відсутнє рішення суду про визнання дій посадових осіб СБУ протиправними або неправомірними, внаслідок чого порушено право позивача.

Судом встановлено, що під час передачі слідчим ГСУ СБУ транспортного засобу на відповідальне зберігання захиснику ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зауважень, клопотань стосовно технічного стану, зовнішніх пошкоджень кузова транспортного засобу не надходило, що підтверджується актами приймання-передачі речових доказів та розпискою з підписами захисника та позивача відповідно.

Згідно наданого звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 0506-УУ , оцінка його проводилась 31.08.2022, через місяць після фактичного його передачі на відповідальне зберігання слідчим ГСУ СБУ позивачу.

Позивачем не надано належні та допустимі докази, що посадова особа СБУ (слідчий ГСУ СБУ) спричинила матеріальну шкоду позивачу, шляхом нанесення збитку транспортному засобу. Крім того в звіті не встановлювалось внаслідок чого утворились пошкодження на автомобілі та час їх утворення.

При цьому, власник майна або її представник у період з 25.07.2022 по 24.10.2022 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 111 та частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, скеровано до Ірпінського районного суду Київської області) не надсилали до органу досудового розслідування жодних зауважень або скарг щодо несправності або пошкодження транспортного засобу, в тому числі не звертались із відповідними скаргами.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача.

Відповідно до ст..141 ЦПК України , в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 22 ЦК України ст. 12,13,76,77,79, 81,263,264 ЦПК України, суд, -відповідальне зберігання, передано транспортний засіб Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 до Департементу господарського забезпечення СБУ.Відповідно до Звіту №0560-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 01 вересня 2022 року,Представник позивача просив розглядати справу в відсутність.Третя особа 15.02.2023р. надала письмові пояснення.

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Служба безпеки України про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 адреса АДРЕСА_1

Відповідач Державна казначейська служба адреса 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6

Третя особа Служба безпеки України адреса 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33

Суддя Остапчук Т.В.