Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

До Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , в якій просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Мошнівській сільській раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис №26. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що сімейне життя між сторонами не склалося. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя та шлюб. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, надії на примирення немає, подальше збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Крім того, позивач зазначає, що їх спільні з відповідачем діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 25.05.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву.

12.06.2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому відповідач заперечує обставину, викладену позивачем в позовній заяві, щодо проживання дітей разом з нею та перебування їх на утриманні позивачки. Відповідачем вказано, що дійсно на момент звернення позивачки до суду з даним позовом неповнолітній син ОСОБА_3 дійсно проживає з позивачем за вказаною в позові адресою, однак донька ОСОБА_4 проживає разом з відповідач за місцем своєї реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , а до матері та бабусі в АДРЕСА_2 , відповідач відвозить доньку тоді, коли їде на роботу. Відповідач вважає, що питання визначення місця проживання дітей не вирішене на даний час. Таким чином, позивач просить суд роз`єднати позовні вимоги та виділити в самостійне провадження вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 . Відповідач визнає позовну вимогу про стягнення з нього аліментів в частині стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі частини заробітку платника аліментів. Також, відповідач визнає вимогу про розірвання шлюбу з позивачем.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 11.10.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано у Мошнівській сільській раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис №26.

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки №312/07-13, виданої 19.05.2023 року виконкомом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 не зареєстрована, але фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 та має наступний склад сім`ї: син ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 .

Згідно довідки №183, виданої 07.06.2023 року Байбузівським старостинським округом виконавчого комітету Мошнівської сільської ради, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , також за вказаною адресою зареєстровані дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4

08.06.2023 року Байбузівський ліцей Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області видав довідку №69, згідно якої ОСОБА_4 , 2012 року народження, з 01.09.2019 року по 20.04.2023 року навчалася в Байбузівському ліцеї Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, її батько ОСОБА_2 за період навчання дочки цікавився навчальним процесом дитини, відвідував батьківські збори та приділяв належну увагу її вихованню.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Мошнівської сільської ради №166 від 25.07.2023 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України, судом при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, подружні відносини сторонами не підтримуються, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати.

Крім того, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження проживання дочки ОСОБА_4 разом з ним. Надана до суду довідка Байбузівського ліцею Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області щодо навчання ОСОБА_4 з 01.09.2019 року по 20.04.2023 року в Байбузівському ліцеї Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, а також довідка Байбузівського старостинського округу виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 07.06.2023 року, де вказано, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є недостатніми доказами підтвердження проживання дочки ОСОБА_4 разом з батьком. З указаних документів неможливо зробити висновок щодо проживання дочки разом із відповідачем та щодо її перебування на утриманні у відповідача. Інших доказів на підтвердження доводів відповідача з даного приводу до суду не надано.

При цьому, суд бере до уваги та вважає належним та допустимим доказом проживання дочки ОСОБА_4 разом з матір`ю рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради №166 від 25.07.2023 року, яким визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з позивачем, приходить до висновку, що діти потребують матеріальної допомоги і з боку батька, а тому батько зобов`язаний надавати дітям таку допомогу у виді сплати аліментів.

Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дані вимоги є обґрунтованими та доведеними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в частині задоволення вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1073, 60 грн.

Керуючись ч.3 ст.105, ст.110, 112, 180-183 СК України, ст.ст. 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 11.10.2007 року в Мошнівській сільській раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис №26 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський