Справа № 392/276/20
Провадження № 2/392/23/23
20 лютого 2023 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої судді Кавун Т.В.,
при секретарі Стець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска справу за позовом Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 , Селянського (фермерського) господарства "Лісовий Сергій Леонідович" про визнання недійсним договору суборенди, повернення земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права оренди на земельну ділянку,
Сторони в судове засідання не з`явилися. Прокурором подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує за первісним позовом в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася. ЇЇ представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідачів за первісним позовом та як представник позивача за зустрічним позовом просить в задоволенні первісного позову відмовити та задовільнити зустрічний.
Представник Маловисківської міської ради надіслав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
З інформації ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на ім`я Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури вбачається, станом на 05.05.2015 року ОСОБА_3 займав посаду першого заступника начальника та мав повноваження підписувати договори оренди земельних ділянок від імені Головного управління та мав доступ до печатки Головного управління, однак з 27.04.2015 року розпочалася реорганізація Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області у Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а тому комісією з проведення реорганізації було проведено знищення печаток та штампів, а наказом від 23.08.2016 року ОСОБА_3 звільнено.
Постановою прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області від 27.01.2020 року надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування кримінального провадження в межах подачі та розгляду позову заступника керівника Знам`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 " про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що 19.12.2018 року за фактом підробки невстановленими особами договорів оренди земельних ділянок розташованих на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, розпорядником яких є ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, внесено відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. З протоколу допиту свідка ОСОБА_3 вбачається, що останній перебуваючи на посаді першого заступника ГУ Держземагенства у Кіровоградській області з грудня 2012 року по серпень 2015 року, жодного договору оренди землі не підписував, крім того, ГУ Держземагенства у Кіровоградській області взагалі ніколи не підписувало договори оренди землі, а видавало доручення своїм територіальним підрозділам у районах. З травня 2015 року відбувалася реорганізація ГУ Держземагенства у ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, а тому права підпису ні він, ні інші керівники не мали. Стверджує, що договори оренди землі укладені з ОСОБА_1 він не підписував та печаткою не скріплював.
З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ГУ Держгеокадастру із заявами про укладення договору оренди земельної ділянки терміном на 15 років, площею 25,42 га, що розташовані на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та затвердження технічної документації, а саме: в грудні 2015 року, 18.10.2016 року, 06.06.2016 року, 07.02.2016 року, 23.08.2017 року.
Однак, Головне управління розглянувши кожну подану заяву, відмовило ОСОБА_1 в затвердженні технічноїї документації та укладенні договору оренди землі, про вбачається з листів-відповідей датованих 03.03.2016 року, 13.03.2017 року, 15.11.2016 року, 12.01.2017 року, 08.09.2017 року, 05.07.2018 року. Причиною відмови слугувала невідповідність поданих ОСОБА_1 документів чинному законодавсту та неподання запитуємих додаткових документів.
Відповідно до приписів ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 15 даного Закону передбачено істотні умови договору оренди землі.
Відповідно до ст. 16, 17 Закону України "Про оренду землі", в редакції чинній на день виникнення правовідносин, укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, згідно ст.ст. 215,216 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 125,126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Отже, з огляду на досліджені матеріали справи, Головним управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації та укладенні договору оренди землі, через не відповідність поданих нею документів вимогам чинного законодавства та не досягнення сторонами правочину згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, що підтверджується листами -відповідями.
Крім того, Головне управління як учасник правочину не виявив волевиявлення щодо укладення договору оренди землі, правочин стороною не підписано, заяву про реєстрацію іншого речового права-право оренди землі, не подавало, ОСОБА_3 як представник сторони правочину, категорично заперечує факту підписання договору оренди та скріплення його печаткою, що підтверджується копіями з матеріалів кримінального провадження.
А тому, з урахуванням правової позиції Верховного Суду викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року в справі №145/2047/16-ц, суд прийшов до висновку, що договір оренди землі від 05.05.2015 року між першим заступником начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області Збаржевецьким І.В. та ОСОБА_1 є не укладеним.
Згідно ст. 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.
Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.
Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.
Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.
Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.
Представник позивача за зустрічним позовом вказує на те, що ОСОБА_1 отримала право на земельну ділянку з моменту затвердження проекту землеустрою із прийняттям органом державної влади рішення про передачу в оренду земельної ділянки. Тобто, наявне у матеріалах справи розпорядження Маловисківської РДА №777-р від 14.09.2012 року підтверджує факт наявності у ОСОБА_1 набутого права оренди земельною ділянкою площею 10,0 га для ведення городництва строком на 15 років з орендною платою у 4 % від нормативної оцінки. А витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №136136346 від 31.08.2018 року засвідчує наявність зареєстрованого права оренди з 29.08.2018 року. Крім того, ОСОБА_1 було направлено до Головного управління примірник їх договору оренди у червні 2015 року.
Відповідно до розпорядження голови Маловисківської РДА від 14.09.2012 року за №777-р, затверджено проект землеустрою щодо передачі в оренду земельної ділянки ОСОБА_7 для ведення городництва загальною площею 10,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності терміном на 10 років на території Лозуватської сільської ради та передано в оренду земельну ділянку загальною площею 10,0 га терміном на 10 років на території Лозуватської сільської ради з орендною платою в розмірі 4,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідно до ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (Стаття 125 ЗК України в редакції Закону № 1066-VI від 05.03.2009)
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до ст. 126 ЗК України.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Отже, твердження представника позивача за зустрічним позовом, про те, що ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Маловисківської РДА за №777-р набула вже право оренди на земельну ділянку, є хибним.
Оскільки, позивач за первісним позовом категорично заперечує факт укладення договору оренди з ОСОБА_1 05.05.2015 року та його державну реєстрацію, в силу ст. 81 ЦПК України, ОСОБА_1 не спростувала заперечення та обставини викладенні в первісному позові, тому суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову.
Крім того, представник позивача за зустрічним позовом вказує на те, що факт підробки підпису можна довести лише на підставі відповідного висновку експерта який у даній справі відсутній.
При цьому, представник зазначає в поданому зустрічному позові, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які оригінали договорів оренди землі, в тому числі і від 05.05.2015 року, оскільки їх було чи то викрадено чи то втрачено через недбалість ОСОБА_1 .
Клопотання в межах даної справи про призначення судово-почеркознавчої експертизи сторонами подано не було.
Слід зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Також представник позивача за зустрічним позовом просить суд в заяві від 16.02.2023 року, застосувати строк позовної давності до первісного позову прокурора, оскільки договір укладено в 2015 році, а з позовом прокурор звернувся лише через 5 років. При цьому орендар з 2016 року сплачував державі орендну плату за податковими повідомленнями.
Суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, з огляду на таке.
У п. 7.27 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року в справі № 145/2047/16-ц, Верховний Суд вказав, що " Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю земельну ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок".
Отже, з урахуванням поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного слід відмовити.
Керуючись, ст.ст. 258, 259,264,265,273 ЦПК України,
Первісний позов задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 6306 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 02.03.2023 року.
Учасники справи:
ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.В. Кавун