Провадження 2/127/2038/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Кравчук А.К.,

адвоката позивача Бойка А.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина. Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. № 83/02-32 від 20.06.2022 позивачці було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Однак, позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку із хворобою на COVID-19 на початку січня 2022 року, лікування якого проходило в домашніх умовах, було тяжким та виснажливим. Зі слів позивачки, у зв`язку із хворобою вона перебувала на самоізоляції, після цього потребувала тривалої реабілітації. Також позивачка послалась на постанову Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 630 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Закон України від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 і на Закон України від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким пункт 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено у новій редакції. Крім того, 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022 в Україні був введений воєнний стан. Позивачка зазначила, що дані обставини стали для неї перепоною щодо вчасного оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 .

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачки із вимогою про визначення їй додаткового строку тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 09.08.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою запропоновано відповідачам надати суду відзиви та докази у строк, встановлений судом; роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 30.09.2022 та 17.10.2022, відповідно, надійшли відзиви на позовну заяву із зазначенням, зокрема, про визнання ними позовних вимог.

Ухвалою суду від 31.10.2022 від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни було витребувано докази по справі, а саме: належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

14.11.2022 на виконання вищевказаного судового рішення нотаріусом повідомлено суду про те, що витребувана спадкова справа не заводилась.

Ухвалою суду від 06.12.2022 до участі у справі залучено співвідповідача - Вінницьку міську раду, а також запропоновано залученому відповідачеві надати суду відзив та докази у строк, встановлений судом; роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Від співвідповідача - Вінницької міської ради відзив на позов не надійшов, натомість 05.01.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 12.01.2023 відмовлено у прийнятті визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовних вимог; відмовлено у прийнятті до розгляду письмових пояснень Вінницької міської ради від 05.01.2023; підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Однак, в матеріалах справи містяться клопотання відповідачів про розгляд справи у їх відсутність.

Адвокат позивачки та представник відповідача - Вінницької міської ради не заперечували щодо проведення судового засідання у відсутність співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи думку адвоката позивача, представника відповідача, клопотання відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу засідання).

В судовому засіданні адвокат позивачки підтримав позовні вимоги, аргументуючи мотивами, викладеними у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Вінницької міської ради позовні вимоги не визнала і просила суд відмовити в їх задоволенні, аргументуючи їх недоведеністю.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03.08.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). (а.с. 7)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору дарування від 11.06.2020 належить гараж, розташований в ГБК «Східний» за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 12)

Згідно із довідкою про зняття з реєстрації місця проживання № 24618, виданою 17.06.2022 Департаментом адміністративних послуг ВМР, ОСОБА_5 на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 11)

З паспортних даних позивачки вбачається, що з 29.07.2019 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 8-10)

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни від 08.11.2022, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не заводилась. (а.с. 82)

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни № 83/02-32 від 20.06.2022 ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у відкритті спадкової справи та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , в зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотконтори із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 6)

Позивачка вважає, що визначений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, а тому потребує додаткового строку для подання відповідної заяви.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовною заявою, а також отримані на виконання судових рішень, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі від 09.08.2022 та 06.12.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи нижченаведене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Нормами ст.ст. 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_5 , яким розпорядження на випадок своєї смерті зроблено не було.

Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу.

Водночас, позивачкою не надано суду належних і допустимих доказів того, що вона є особою, яка має право на спадкування.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , позивачка не проживала із спадкодавцем. Спадкова справа до майна померлого не заводилась. За наявності у позивачки права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

Водночас, положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено можливість визначення судом спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, у разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивачка зазначила, що на початку 2022 року вона захворіла на COVID-19, лікування проходило в домашніх умовах, було тяжким та виснажливим. Зі слів позивачки, у зв`язку із хворобою вона перебувала на самоізоляції, після цього потребувала тривалої реабілітації. Ще однією з поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначила введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану.

За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Правила цієї норми про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно останнім днем звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було ІНФОРМАЦІЯ_6, а до нотаріуса позивачка звернулась лише 20.06.2022.

Так, постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 30 квітня 2023 року в Україні запроваджено карантин.

Водночас, після 31 серпня 2020 року мали місце пом`якшення карантинних обмежень.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 17.03.2020 №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» та відповідних роз`яснень на офіційному сайті Міністерства юстиції України https://minjust.gov.ua/ на період дії карантину в усіх державних нотаріальних конторах рекомендовано обмежити прийом громадян, здійснювати прийом громадян виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків, а також порушенням прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі. Приватним нотаріусам рекомендовано також обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Також передбачено надання консультацій та роз`яснень з питань вчинення нотаріальних дій дистанційно засобами телефонного зв`язку, або шляхом електронного листування. Отже, в деякій мірі прийом громадян зменшений та обмежений. Однак це не означає, що взагалі не можна було звернутися до нотаріуса. Громадяни увесь цей час мали можливість зателефонувати нотаріусу та в телефонному режимі отримати консультацію чи погодити час особистого прийому.

Оскільки нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасником на ринку товарів, а виконують виключно делеговані державою функції, керуючись Конституцією та Законом, відтак на органи нотаріату не розповсюджуються карантинні обмеження.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Пунктом 2.1. глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини.

Проте, позивачка не скористалася можливістю направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштовим зв`язком.

Судом звернуто увагу на те, що строк для прийняття спадщини встановлюється з моменту її відкриття, тобто з часу смерті спадкодавця, тому жодних доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса позивачкою з ІНФОРМАЦІЯ_1, зважаючи на повідомлення нею суду про хворобу з початку 2022 року, не надано.

Будь-яких належних і допустимих доказів того, що позивачка дійсно була хворою на СОVID-19, суду не надано.

В будь-якому разі факт перебування на лікуванні у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання. Однак, таких доказів суду не надано.

Крім того, визначення додаткового строку для прийняття спадщини здійснюється судом, якщо неможливість вчинення відповідної дії зумовлено саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для встановлення такого строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання позивачем відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Таким чином, наведені позивачкою обґрунтування не свідчать про те, що причини пропуску строку встановленого законом для прийняття спадщини зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв?язку з карантином. Позивачка не зазначила обставин, які б свідчили про відсутність у неї можливості подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини, зокрема засобами поштового зв?язку, у встановлений законодавством строк, як і не надала доказів на підтвердження існування таких обставин.

Щодо посилань позивачки на відсутність можливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, то суд зауважує наступне.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 в Україні був введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався й наразі триває.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання спадкоємцем дій протягом установленого законом строку.

Суд наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об?єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов?язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення особою визначених законом дій.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Водночас, строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 сплив до початку введення в Україні воєнного стану. Доказів того, що з ІНФОРМАЦІЯ_6 і до моменту звернення позивачкою 20.06.2022 до нотконтори вона хворіла, лікувалась - суду не надано.

Посилання позивачки на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» в частині доповнення пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, є безпідставним і необґрунтованим, оскільки дане положення стосується виключно процесуальних строків, встановлених ЦПК України.

Отже, самі по собі факти запровадження карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також введення воєнного стану в Україні, не позбавили позивачку можливості упродовж встановленого законом строку звернутися до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, вони не є поважними причинами пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. Натомість позивачка не навела обставин об`єктивного та непереборного характеру, які були б пов`язані з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або введенням воєнного стану, не довела наявності обставин, що становили реальні перешкоди подати у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, значно утруднили або унеможливили своєчасне її подання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені позивачкою як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, не є поважними, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тому, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачкою.

Доказів понесення відповідачами судових витрат суду не надано.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3, 12, 15, 1217, 1218, ч. 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 2 ст. 1223, ст.ст. 1258, 1261 -1265, 1268-1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 6, 10-13, 43, 44, 76-83, 89, 133, 141, 229, 235, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати залишити за ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; останнє відоме місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; останнє відоме місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 .

Вінницька міська рада: ; місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59.

Рішення суду складено 20.02.2023.

Суддя: