Справа № 202/7076/22
Провадження № 2/202/434/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді - Бєльченко Л.А.

за участі секретаря Салінської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_2 не залишив. Вона, позивач, є спадкоємцем за законом першої черги. Спадщину вона прийняла, звернувшись з відповідною заявою до Першої дніпровської державної нотаріальної контори. Але постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки 17.08.2012 року головним державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ накладено арешт на вказану квартиру. У відповіді від 18.12.2021 року за номером 48505 начальник Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ повідомив, що в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості стосовно виконавчих проводжень, де стороною є ОСОБА_2 . Виконавче провадження №365940 знищено на підставі розділу Х1 п.2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 року.

Позивач вважає, що накладенням арешту на майно ОСОБА_2 порушені її права, як спадкоємця, тому просила зобов`язати відповідача звільнити з під арешту та заборони на його відчуження все майно ОСОБА_2 , а також виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про дане обтяження.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Ковалевський М.С., підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених вище.

Представник відповідача Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився,відзиву на позов не направив, про розгляд справи повідомлений.

Представник третьої особи - Першої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив лист про розгляд справи без участі їх представника.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 .

Відповідно до копії спадкової справи, заведеної Першою дніпровською державною нотаріальною конторою, позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса від 12.08.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки на спадкове майно накладено арешт.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_2 постановою про арешт майна боржника головним державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ВП 365940.

З листа Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) № 48505 від 08.12.2021 року на адресу ОСОБА_1 слідує, що згідно відомостей, що містяться а ВСВП (спецрозділ), виконавче провадження №365940 перебувало в провадженні в Ленінському відділі державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції. Арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 накладено постановою про арешт майна боржника головним державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню не можливо, оскільки останнє знищено на підставі розділу Х1 п.2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 року, наказ №1829/5.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон), визначено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може

перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п`ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. За заявою стягувача з метою забезпечення виконанняр ішення по майнових стягненнях державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження описує майно боржника і накладає на нього арешт, про що зазначається в цій постанові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного відділу Державної виконавчої служби або до відповідного суду у 10-денний строк.

Відповідно до частини першої статті 25 цього Закону виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії та виконати рішення, не пов`язані з реалізацією майна боржника, не пізніше ніж

у двомісячний строк з дня надходження виконавчого документа. Продовження зазначеного строку можливе лише у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 37 Закону виконавче провадження підлягає закриттю державним виконавцем у випадках:

1) прийняття судом відмови стягувача від стягнення;

2) затвердження судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закриття виконавчого провадження;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) недостатності майна юридичної особи - боржника, що ліквідується, для задоволення вимог стягувача;

5) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на основі виконавчого документа;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі;

7) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення.

Державний виконавець виносить у 3-денний строк з дня, коли йому стали відомі обставини, зазначені в цій статті, вмотивовану постанову про закриття виконавчого провадження, яка затверджується начальником відповідного відділу Державної виконавчої служби. Копія постанови надсилається у 3-денний строк сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), якими видано виконавчий документ.

Постанова про закриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного відділу Державної виконавчої служби або до суду в 10-денний строк з дня її одержання.

Згідно статті 38 Закону, у разі закриття виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з закриттям виконавчого провадження. Закрите виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 39 Закону виконавче провадження закінчується у випадках:

1) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом;

2) закриття виконавчого провадження відповідно до статті 37 цього Закону;

3) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача;

4) направлення виконавчого документа за належністю до іншого підрозділу Державної виконавчої служби. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу Державної виконавчої служби. Постанова про закінчення виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами до суду у 10-денний строк.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

З огляду на встановлене судом, суд вважає, що позивачем не доведено, в чому полягає порушення її прав з боку Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), адже за постановою головного державного виконавця останнього лише накладено арешт на майно боржника в рамках виконавчого провадження на все майно, що належить ОСОБА_2 , в тому числі, і на частину квартири АДРЕСА_1 , яка на момент накладення арешту належала йому на праві власності.

З огляду на зазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 обраний невірний спосіб захисту її порушеного права. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.4,5,10,12.81,259,263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя- Бєльченко Л.А.