Справа №297/3641/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л, з участю позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_1 , представників третьої особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, про розірвання шюбу та визначення місця проживання дітей,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 жовтня 2003 року, у відділі реєстрації актів громадянського стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №160, та визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося. На даний час ведення між ними спільного побуту та сумісне проживання остаточно припинено. За глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, через протилежність поглядів на сімейне життя. Подружні відносини між ними припинилися. Збереження їх сім"ї є неможливим та повністю суперечить їх інетресам, а тому примирення між ними є неможливим. За час шлюбу в них народилося двоє дітей, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на його думку, повинні проживати разом з ним, оскільки відповідачка не зможе їх належним чином виховувати та забезпечити їх всім необхідним. Діти також хочуть жити разом з ним. А тому просить суд шлюб укладений між ним з ОСОБА_1 розірвати, та визначити місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснив, що спільне сімейне життя у нього з дружиною не склалося. Останнім часом між ними існує спір, оскільки відповідачка хоче щоб вони сім`єю виїхали за кордон на постійне місце проживання, що він категорично заперечує, оскільки в м. Берегове він має постійне місце проживання та місце праці, діти навчаються тут в школі. З приводу цього між ним та дружиною постійно виникали суперечки. Так, більше шести місяців він разом з неповнолітніми дітьми проживає окремо, відповідачка проживає разом зі своїм батьком. Діти знаходять на його утриманні, він дбає про дітей, піклується про них, і такі виявили бажання надалі жити разом з ним. Просив позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, проти розірвання шлюбу не заперечила, однак заперечила проти визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком. Разом з тим, ствердила, що дійсно вони з відповідачем проживають окремо і на даний час діти проживають разом з останнім, який їх утримує та піклується про них. Не заперечила, що бажає виїхати за кордон на постійне місце проживання. Просила залишити їй прізвище обране нею при укладенні шлюбу " ОСОБА_6 ". Разом з тим, в судових дебатах не заперечила проти задоволення позову.

Представник третьої особи Ньорба С.Ф. висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради підтримала та пояснила, що на засіданні комісії з прав дитини були зібрані всі необхідні документи, в тому числі і акт обстеження умов проживання сторін. При цьому, комісія не заперечила проти визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком. Разом з тим, ствердила, що на день складання вказаного висновку, мати ОСОБА_1 не заперечувала щоб діти проживали разом з батьком, про що подала письмову заяву.

Представник третьої особи Буришин Н.М. в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради підтримала та ствердила, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 , оскільки таке відповідатиме інтересам останніх.

В судовому засіданні також було заслухано думку неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка ствердила, що більше шести місяців вона разом з малолітнім братом проживає разом з батьком. Один, два рази на тиждень їх провідує мама. Остання хоче виїхати за кордон, однак вона має бажання проживати та навчатися в Україні. Малолітній брат також бажає проживати разом з батьком, з яким він проводить багато часу. Додала, що батько їх утримує та піклується про них. Ствердила, що проживати разом з матір`ю не хоче.

Заслухавши пояснення сторін, думку представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 2003 року, у відділі реєстрації актів громадянського стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №160, що стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 25 жовтня 2003 року (а.с.5).

Як встановлено з матеріалів справи, спільне сімейне життя у сторін не склалося, вони проживають окремо, примирення між ними є неможливим, і подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечила проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до положень ст. 113 СК України, відповідачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем обраним при укладенні шлюбу, суд вважає залишити відповідачці ОСОБА_1 прізвище обране нею при укладенні шлюбу " ОСОБА_6 ".

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, за час шлюбу в сторін народилося двоє дітей - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 лютого 2022 року, та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07 вересня 2017 року (а.с. 9-10).

Так, позивач ОСОБА_1 просить суд визначити місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із ним буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Так, відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такий вважає за доцільне в інтересах дітей визначити їх місце проживання з батьком ОСОБА_1 (а.с. 27-28).

Крім того, суд враховує пояснення представника третьої особи ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні ствердила, що відповідачка ОСОБА_1 подала до служби у справах дітей заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо проживання її неповнолітніх дітей з їх батьком ОСОБА_1 .. Таке встановлено також і із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей 3084/03-17 від 12.12.2022 (а.с. 27-28).

Так, як встановлено, на даний час сторони проживають окремо, неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд враховує, що відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що діти на даний час проживають разом з батьком, який утримує їх, дбає та піклується про них.

Якщо батьки дитини проживають окремо одне від одного, то дитина належить до сім`ї того з батьків, з яким вона проживає.

Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20, яка стосувалася розподілу майна між колишнім подружжям.

Також суд враховує, що відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні змінювала свою позицію щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, та в судових дебатах не заперечила проти задоволення позову.

Крім того, суд враховую думку неповнолітньої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні ствердила, що бажає і надалі проживати разом з батьком.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 113, 160, 161 СК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, ст. ст. 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,-

рішив:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований 25 жовтня 2003 року, у відділі реєстрації актів громадянського стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №160, - розірвати.

Залишити відповідачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище обране нею при укладенні шлюбу « ОСОБА_6 ».

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2023 року.

Суддя Олександр ФЕЙІР