Провадження № 2/161/817/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Лесько Б.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. та зареєстрований в реєстрі за №1822, відповідач продав, а позивачка купила квартиру АДРЕСА_2 . На момент посвідчення договору купівлі-продажу відповідач був зареєстрований в даній квартирі. Згідно з п. 3.3.4 договору продавець зобов`язався провести до 13.08.2022 року зняття з реєстрації місця проживання зареєстрованих у квартирі осіб. Всупереч умовам договору, станом на момент звернення до суду з позовом, відповідач добровільно з реєстраційного обліку не знявся. Фактично в квартирі не проживає, квартиру звільнив та надав у розпорядження позивачеві. За таких обставин, факт реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає ОСОБА_1 у здійсненні нею права власності, порушує її право на вільне розпорядження майном.На підставі викладеного просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 та стягнути судові витрати по справі.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про вручення поштового повідомлення.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 13.07.2022 р.

Згідно з п. 3.3.4 договору продавець квартири ОСОБА_2 зобов`язується провести до 13 серпня 2022 року зняття з реєстрації місця проживання зареєстрованих у квартирі осіб.

Проте, всупереч умовам договору, станом на момент звернення до суду з позовом, відповідач добровільно з реєстраційного обліку не знявся, у квартирі не проживає, яку звільнив та надав у розпорядження позивачеві.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

З`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача ОСОБА_1 у розумінні ст.156 ЖК України, є колишнім власником спірної квартири, який в силу вимог ст.346 ЦК України через укладання договору купівлі-продажу квартири, який є чинним і недійсним не визнаний, втратив право користування та проживання в ній.

При цьому, судом встановлено, що відповідач після укладання договору купівлі-продажу квартири фактично в квартирі не проживає, його майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знявся.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме слід визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

З акту прийому-передачі наданих послуг, згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.12.2022 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 28.12.2022 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 сплатила 2000 грн. за складання та подання позовної заяви, тому дана сума підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 137, 263-265, 280-289 ЦПК України України, ст.ст.383,391,405 ЦК України, ст.ст.150,156 ЖК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) сплаченого судового збору та 2000 грн. (дві тисячі гривень ) витрат за надання правової допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 17 лютого 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська