КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: №753/2768/2020
номер провадження №22-з/824/368/2023
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Білич І.М.
суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.
секретаря Рагушіна І.В.
за участі: представника заявника - адвоката Мережко О.О.
розглянувши клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Зоріна Олексія В`ячеславовича про відшкодування судових витрат понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги адвоката Палюх Кристини Володимирівни, подану від її імені та в інтересах адвокатом Юзефовичем Артемом Олексійовичем, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року, ухвалені під головуванням судді Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В.
у цивільній справі №753/2768/2020 за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.
Заочним рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року позов задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу товарів № ПК 111019-1 від 12 жовтня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 . Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 146 830 грн. та судові витрати в розмірі 2 309,10 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року скасовано заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року скасовано.

Позов задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу товарів від 12 жовтня 2019 року № ПК 111019-1 укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 . Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплачених коштів за договором купівлі-продажу товарів № ПК 111019-1 від 12 жовтня 2019 року у розмірі 146 830 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Київського апеляційного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від її імені та в інтересах адвокатом Юзефовичем А.О. залишено без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року, залишено без змін.

02 березня 2023 року від представника ФОП ОСОБА_1 - адвоката Зоріна О.В. надійшло клопотання про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Клопотання обґрунтовано тим, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем було надано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, який остання очікувала понести у зв`язку з розглядом даної справи. Згідно долучених до даної заяви доказів, відповідачем були понесені витрати на правничу допомогу у сумі 20 000 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у задоволенні апеляційної скарги позивача, відмовлено, а відтак, зазначені витрати підлягають покладенню на позивача.

10 березня 2023 року від позивача на адресу суду надійшли заперечення щодо стягнення з неї судових витрат на професійну правничу допомогу згідно яких, остання вважає, що сума коштів на правничу допомогу, які просить стягнути відповідач, є завеликою, не відповідає складності справи та вчиненою адвокатом роботою. Також, посилаючись на неподання відповідачем заяви у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, просила у задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, відмовити.

Учасники справи про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву про відшкодування судових витрат та просила її задовольнити.

Позивач до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи яка з`явилася в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї документи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч.ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно позиції Верховного Суду висловленої у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Представник ФОП ОСОБА_1 - адвокат Зорін О.В. направив до суду апеляційної інстанції клопотання про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, на підтвердження понесення яких, долучив: договір № LS-08/02-06/22 від 02 червня 2022 року; акт № 08/06 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 22 лютого 2023 року; платіжне доручення від 16 червня 2022 року; платіжне доручення від 06 вересня 2022 року.

Так, згідно договору № LS-08/02-06/22 про надання адвокатських послуг укладеного 02 червня 2022 року між АО «Армадум Груп» та ФОП ОСОБА_1 , сторони визначили, що його предметом є здійснення всіх необхідних дій (складання всіх необхідних процесуальних документів, аналіз чинного законодавства та судової практики, підготовка до судових засідань того) та представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у справі № 753/2768/20 (п.2.1.1 договору). Сторони погодили, що вартість послуг за виконання завдання, що вказане у п. 2.1.1 договору складає 20 000 грн. без ПДВ.

Згідно акту № 08/06 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 22 лютого 2023 року підписаного АО «Армадум Груп» та ФОП ОСОБА_1 , виконавець виконав, а замовник прийняв у повному обсязі роботи (послуги): здійснення всіх необхідних дій (складання всіх необхідних процесуальних документів, аналіз чинного законодавства та судової практики, підготовка до судових засідань того) та представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у справі № 753/2768/20. Вартість робіт становить 20 000 грн.

Згідно платіжного доручення від 16 червня 2022 року, 16 червня 2022 року на користь АО «Армадум Груп» сплачено кошти у сумі 10 000 грн. за договором № LS-08/02-06/22 від 02 червня 2022 року.

Згідно платіжного доручення від 06 вересня 2022 року, 06 вересня 2022 року на користь АО «Армадум Груп» сплачено кошти у сумі 10 000 грн. за договором № LS-08/02-06/22 від 02 червня 2022 року.

Дослідивши надані представником ФОП ОСОБА_1 - адвокат Зорін О.В. докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заперечення позивача подані по початку розгляду заяви щодо завищеного розміру витрат понесених на правову допомогу та не співмірності відносно обсягу виконаних робіт, колегія судів дійшла висновку, що розмір витрат понесених представником відповідача у зв`язку з розглядом даної справи, який підлягає стягненню з позивача становить 10 000 грн.

При цьому, посилання позивача на відсутність заяви у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, є безпідставним, оскільки така заява була зроблена відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов на адресу суду 11 березня 2023 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОК ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Зоріна Олексія В`ячеславовича задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст додаткового судового рішення складено 10 травня 2023 року.

Суддя - доповідач:

Судді: