Провадження №2/523/1183/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Каранфілової Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

З позовною заявою до Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,про стягнення неустойки (пені) за не своєчасну сплату аліментів за період з 01.05.2018р. по 01.12.2021р. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ,2005р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Внаслідок систематичного невиконання відповідачем рішення суду в повній сумі, утворилась заборгованість по сплаті аліментів, а тому загальна сума неустойки (пені) за період з 01.05.2018р. по 01.12.2021р. становить 18520,10 грн, тому позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

28.12.2022р. на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого пред`явлені позовні вимоги він вважав незаконними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволеннюТак, ОСОБА_2 зазначив, що не відмовляється від утримання доньки, надає фінансову допомогу на її утримання в посильному розмірі, купує одяг дл неї. Про існування заборгованості по сплаті аліментів відповідач ніколи не повідомлявся державним виконавцем, неодноразового звертався з заявами до виконавц про врахування сплачених ним коштів згідно наданих квитанцій та клопотанням про повідомлення про заборгованість, якщр така існує. Так, у вересні 2002р. державним виконавцем було повідомлено відповідача про існування заборгованості, яку той одразу ж погасив. На теперішній час відсутня будь-яка заборгованість, що підтверджується постановою держвиконавця про скасування арешту з майна від 07.09.2022р. Крім того, звернув увагу суду не необгрунтовавність позивачем періоду, за який розраховано стягнення неустойки (пені).Крім того, на думку, відповідача, причиною виникнення заборгованості було не врахування державним виконавцем всіх квитанцій щодо сплати аліментів відповідачем та не повідомлення держвиконавцем про можливі неточності сумах, необхідних до сплати, в разі виникнення заборгованості, що повністю виключає вину ОСОБА_2 у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, а тому і відсутності підставв для стягнення неустойки (пені).

20.01.2023р. на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому адвокат позивача вказував на безпідставність заперечень відповідача, оскільки той не надав копій заяв до держвиконавця заяв про розрахунок заборгованості. Крім того, вказував на відсутність з боку ОСОБА_2 заяв, заперечень щодо неправильності нарахування державним виконавцем розміру заборгованості по сплаті аліментів. Також зазначено, що лише після подання позовної заяви про стягнення неустойки (пені) відповідачем була погашена заборгованість по сплаті аліментів.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, в матеріалах справи є заява адвоката позивача Шалару О. від 27.02.2023р. про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та за відсутності її адвокатат, позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справви за відсу тності відповідача та його представника, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що на виконанні Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 523/9399/13-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІН - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого менеджером з логістики товариства з обмеженою відповідальністю "Євроморозпродукт", що знаходиться за адресою: 02099, м.Київ, вул.Зрошувальна, буд.7, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання їх малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно по 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з 20.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно копій заяв ОСОБА_2 , наданих на ім`я начальника Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) він просив залучити до матеріалів виконавчого провадження копії квитанцій про сплату аліментів.

Згідно копії заяви ОСОБА_2 , яка надійшла до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 17.02.2022р., він просив залучити копії квитанцій про сплату аліментів за 2014р. - 5 шт, за 2015р. - 9 шт., за 2016 р.-3 шт., за 2017р. - 6 тшт., за 2018р.- 5 шт., за 2019р. - 3 шт, за 2020р. - 3 шт, за 2021р. - 3 шт., а також просив надати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, вчинений відповідно до законодавства України

Так, до заяви, яка надійшла до виконавчої служби 16.07.2021р., було додано копії квитанцій про сплату аліментів за 2018р. - 5 шт, за 2019р. - 3 шт, за 2020р. - 7 шт, за 2021р. - 3 шт.

В заяві ОСОБА_2 , яка надійшла до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.08.2022р., заявник просить залучити до матеріалів виконавчого провадження квитанції про сплату аліментів за січень, лютийЮ березень, квітень, травень, червень та липень 2022р. та надати довідку про відсутність заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки.

Згідно постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри С.І. від 07.09.2022р., припинено арешт, накладений постановою про арешт майна боржника від 27.06.2021р. №436334578 на все рухоме майно, гроші, валютні цінності, цінні папери, майновіі права, у тому числі майнові права на грошові кошти,. Що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_2 , реєстраційний номер обтяження рууухомого майна 234213.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Так згідно зі ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду 28.10.2022р. з позовом про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.05.2018р. по 01.12.2021р., позивач посилається на розрахунок заборгованості, складений нібито державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран В.В. станом на 01.09.2022р., який не завірений належним чином. При цьому не зрозуміло, у провадженні якого виконавця перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання їх малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому що 07.09.2022р. вже державним виконавцем Іскрою С.І. було ухвалено постанову про скасування арешту майна боржника.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За нормами ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, наведені в позові обставини, не підтверджені відповідними доказами та не можуть слугувати підставами для стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи надані докази, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують існування заборгованості по сплаті аліментів саме у розмірі, вказаному позивачем у позовній заяві, а тому , відповідно, і перевірити наявність підстав та правильність нарахування неустойки (пені) за не своєчасну сплату аліментів у суду нема можливості, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 180,181,195 СК України, ст.12, 13, 19, 81, 141, 259, 264, 265, 274, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання : АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_6 ) про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Кузьміна

Повне рішення суду складено 15.05.2023р.