ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/1117/20

провадження № 22-ц/4809/384/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Чельник О.І.,

за участі секретаря Гончар В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2020 року у складі судді Драного В.В. і

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив розірвати шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.01.2002.

Позовна заява мотивована тим, що 26.01.2002 року між ним та відповідачем Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 32.

Від шлюбу мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З відповідачем проживає спільно, проте сімейні відносини між ними припиненні близько двох років тому.

Ведення спільного господарства припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Майнових спорів немає. Дочка буде проживати з відповідачем, а син про своє місце проживання вирішить сам.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 26.01.2002 року Центральни віділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 32.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи факт волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат Боруш А.О., який представляє інтереси ОСОБА_2 , просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності відповідача, щодо якої відсутні докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи, суд розгляд справи не відклав, причини неявки в судове засідання не з`ясував, чим порушив право відповідача на участь в судовому засіданні та вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Боруш А.О., який представляє інтереси ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги,адвокат Грицина В.І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.01.2002 позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 32, про що видано свідоцтво про одруження від 26.01.2002 року серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 24.07.2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1176 та копією свідоцтва про народження виданого 16.10.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, серії НОМЕР_3 , актовий запис № 2155.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб може бути припинено внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України).

Матеріалами справи підтверджується, що 26.01.2002 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 32, про що видано свідоцтво про одруження від 26.01.2002 року серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Від спільного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 24.07.2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1176 та копією свідоцтва про народження виданого 16.10.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, серії НОМЕР_3 , актовий запис № 2155 (а.с.7,8).

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (а.с.12).

Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням ) сторін на 30.04.2020 року о 11: 40 год в приміщенні Ленінського районного суду м.Кіровограда.

14 квітня 2020 року на адресу суду повернувся конверт адресований відповідачу ОСОБА_2 з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.16).

Згідно довідки секретаря судового засідання від 30 квітня 2020 року розгляд справи відкладено на 05 червня 2020 роук на 11год. 45 хв. (а.с.17).

18 травня 2020 року на адресу суду повернувся конверт адресований відповідачу ОСОБА_2 з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.22).

05 червня 2020 року суд ухвалив рішення яким позовні вимоги задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 26.01.2002 року Центральни віділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 32.

В рішенні суд зазначив, що відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу ОСОБА_2 повернута з відміткою «відсутній адресат», тому вона вважається повідомленою відповідно до норм п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК.

Проте з такими доводами суду, що відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи неможна погодитися, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, в разі повернення судової повістки з відміткою «адресат відсутній», буде вважатися, що вона вручена лише в тому разі, якщо особа особисто повідомляла суд про її місцезнаходження, місце проживання чи перебування.

ОСОБА_2 є відповідачем у справі і її зареєстроване місце проживання в позовній заяві зазначав позивач ОСОБА_1 , відповідач про своє місце проживання (перебування) суд не повідомляла.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Однак, незважаючи на порушення судом норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена, а рішення скасовано, з огляду на таке.

Переглядаючи судове рішення суд враховує принцип правової визначеності, який застосовується Європейським судом з прав людини при вирішенні звернень відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підлягає застосуванню судами України відповідно до статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Разом з тим, вирішуючи питання про скасування судового рішення через значний проміжок часу, суд враховує, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд враховує, що скасування рішення суду через значний проміжок часу (через 2 роки та сім з половиною місяців), без наміру відновлення сімейних відносин, дестабілізує приватні відносини та може вплинути на майнові права як позивача так і інших осіб.

В апеляційній скарзі не наведено дійсних підстав для скасування рішення суду з інших підстав, ніж не повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи, не вказано про намір відповідача зберегти шлюб, і що для цього є всі підстави.

Таким чином, при наявності рішення суду про розірвання шлюбу, навіть і ухваленого з процесуальними порушеннями, але яке було чинним протягом тривалого часу, суд надає перевагу принципу правової визначеності перед процесуальним порушенням.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16.02.2023.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С.М.Єгорова

О.І. Чельник