ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/144/18 Номер провадження 22-ц/814/105/23Головуючий у 1-й інстанції Мельникова І.Д. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

06 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді-доповідача Чумак О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 січня 2022 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и в:

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 січня 2022 року не в повній мірі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, оскільки за подання апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі № 915/955/15 зазначено, що підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для юридичної особи або фізичної особи підприємця та 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб для фізичної особи.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Наведене також узгоджується із правовими висновками Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18) та постановами Верховного суду від 29.01.2019 року у справі № 161/7783/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 337/4898/18.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Апеляційна скарга у цій справі подана 03.02.2022 р.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 грн.

Отже, розмір судового збору за подання вищевказаної апеляційної скарги становить 496,20 грн.

Відповідно положень ч.2 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 177 ЦПК України, апеляційна скарга, яка не оплачена судовим збором у встановленому розмірі та не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оплаті скаржником підлягає судовий збір у розмірі 496,20 грн. за апеляційну скаргу за реквізитами, які чинні з 01.01.2023:

ККДБ 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», символ звітності 206, відомча ознака 80

Номер рахунку UA0016719,

Код за ,

Отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101,

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Апеляційному суду надати докази сплати судового збору.

За таких обставин апеляційна інстанція позбавлена можливості відкрити апеляційне провадження у цій справі, а тому необхідно вищевказану апеляційну скаргу залишити без руху та надати скаржниці строк для усунення недоліків.

При цьому, посилання скаржниці на ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, на увагу не заслуговують, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слова «державного мита» замінені словами «судового збору». Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 2 ЦПК України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

У цій цивільній справі ОСОБА_1 мала статус відповідача. В межах цієї справи до суду з позовом за захистом порушених прав як споживач вона не зверталася.

На цей час ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні та подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви стягувача про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що у цій справі ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 січня 2022 року.

Керуючись ст.357 ч.2 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 січня 2022 року залишити без руху, надавши строк протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали у встановлений строк апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.В.Чумак