Ухвала

Іменем України

26 січня 2023 року

м. Київ

справа № 161/2557/13-ц

провадження № 61-12544ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на постанову Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 50/07-К/02 у розмірі 34 844,91 дол. США та 145 000,53 грн. Рішення набрало законної сили 22 квітня 2013 року.

На підставі цього судового рішення 09 серпня 2013 року судом видано виконавчі листи відносно обох боржників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

20 січня 2014 року виконавчий лист пред`явлено до виконання у державну виконавчу службу, який постановою державного виконавця від 27 червня 2014 року повернуто банку з правом повторного звернення до 27 червня 2015 року.

25 червня 2015 року цей виконавчий лист повторно пред`явлено до виконання у державну виконавчу службу, про що на заяві проставлено відповідну відмітку.

З метою отримання інформації про виконання виконавчого листа банк 27 серпня 2020 року звернувся із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, на що отримав відповідь про їх знищення. З відповіді стягувачу стало відомо про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2016 у справі № 161/16649/15-а.

Пред`явлений 25 червня 2015 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 не був повернутий стягувачу, відсутній він у банку і на час звернення до суду з заявою, у зв`язку із чим банк вважає його втраченим.

Оскільки стягувач дізнався про втрату виконавчого документа з часу отримання листа від Першого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Перший ВДВС у м. Луцьку ЗМУМЮ (м. Львів)) від 15 жовтня 2020 року, діючими нормами Закону України «Про виконавче провадження» внесено зміни і надано право на пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом трьох років, банк пропустив строк пред`явлення втраченого виконавчого листа до виконання з незалежних від нього обставин, про які він не знав і не міг знати, а тому причини пропуску є поважними.

Враховуючи викладене, просило поновити йому пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 09 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості; видати дублікат виконавчого листа, виданого 09 серпня 2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2022 року заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2013 року у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Задовольняючи заяву, місцевий суд виходив з відсутності доказів про те, що виконавчий лист у справі у встановленому порядку повернутий стягувачу та отриманий ним, судове рішення не виконане, у зв`язку з чим наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Постановою Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 25 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк».

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 та скасовано постанову державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Кучми І. І. про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року ВП № 48060456 з підстав пропуску ПАТ АБ «Укргазбанк» строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому встановлені обставини з приводу пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання не підлягають доказуванню у цій справі.

09 грудня 2022 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме: запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги; надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) ОСОБА_1 , його місця проживання чи перебування, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

10 січня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: заява про усунення недоліків касаційної скарги; квитанція про сплату судового збору за подання касаційної скарги; уточнена редакція касаційної скарги.

Таким чином, недоліки касаційної скарги усунуто.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2022 року.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2016 року, прийнята в адміністративній справі № 161/16649/15-а, з урахуванням якої апеляційний суд дійшов висновку про пропуск ПАТ АБ «Укргазбанк» строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, не містить висновків щодо неможливості стягувача звертатися до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в частині перегляду ухвали суду першої інстанції з вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом наведених правових норм постанова апеляційного суду прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Отже, оскаржуване судове рішення в частині вирішення заяви ПАТ АТ «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Подібний правовий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ АТ «Укргазбанк» на постанову Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в частині вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в частині перегляду ухвали суду першої інстанції з вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Підставами касаційного оскарження ухвали про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції у зазначеній частині, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення у вказаній частині.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Судами встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2013 року, яке набрало законної сили 22 квітня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 50/07-К/01 у розмірі 38 844,94 дол. США та 145 000,53 грн.

На виконання рішення суду Луцьким міськрайонним судом Волинської області 09 серпня 2013 року видані виконавчі листи.

Судове рішення виконувалося у примусовому порядку, що підтверджується інформацією про виконавче провадження № 41704624 щодо боржника ОСОБА_2 , однак постановою державного виконавця від 27 червня 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк».

25 червня 2015 року виконавчий лист повторно пред`явлено стягувачем до Першого ВДВС Луцького МУЮ.

09 липня 2015 року постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Кучми І. І. відкрито виконавче провадження № 48060456 з виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 09 серпня 2013 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Скасовано постанову державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Кучми І. І. про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року ВП № 48060456 з підстав пропуску стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк» строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Зазначена постанова суду набрала законної сили і банком не оскаржувалася.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, виходив з того, що встановлені у постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2016 року обставини щодо пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання не підлягають доказуванню у цій справі.

Оцінюючи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та норм процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.

За змістом частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Тож, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Водночас, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 сформульований висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

У цій справі для вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого листа першочерговим було питання про поновлення строку для його пред`явлення. Видача дублікату виконавчого листа не має правової мети, якщо пропущений строк для його пред`явлення.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11).

У заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вказано, що банком повторно пред`явлено виконавчий лист до виконання 25 червня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV ) в редакції, чинній на час видання виконавчого листа, виконавчі документи, зокрема щодо виконання судових рішень, можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не встановлене законом.

Частиною першою статті 23 Закону №606-XIV в редакції, чинній на час видання виконавчого листа, строк давності пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), у зв`язку з чим Закон № 606-XIV втратив чинність.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За правилами частини 5 статті 12 Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року у разі повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема, у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до пункту 5 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Так судами встановлено, що виконавчий лист виданий 09 серпня 2013 року. Постановою державного виконавця від 27 червня 2014 року виконавчий лист повернуто стягувачу та роз`яснено право повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання в строк до 27 червня 2015 року. 25 червня 2015 року виконавчий лист повторно пред`явлено до виконання у державну виконавчу службу. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2016 скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року з підстав пропуску стягувачем річного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Оскільки, на час набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року строк пред`явлення до виконання виконавчого листа сплинув, що встановлено постановою Луцького міськрайонного суду від 17 березня 2016 року, тому положення пункту 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року не застосовуються до правовідносин, які виникли у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу.

Тож, доводи касаційної скарги щодо не застосування апеляційним судом положень пункту 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року є необґрунтованими.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з постановою Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в частині вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, яка не підлягає касаційному оскарженню, а тому такі доводи не мають правового значення для перегляду у касаційному порядку рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Враховуючи, що постанова Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в частині вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частини четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на постанову Волинського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний