Справа №:755/5739/23
Провадження №: 2-н/755/217/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О. ознайомився із матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2 який дієв інтересах ТОВ « Інвестбудгаличина», подав до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 18 259 коп. за період з вересня 2021 року по лютий 2023 року. Також, просив стягнути з боржника витрати на професійну правничу допомогу в дохід ТОВ «Інвестбудгаличина» у розмірі 3 412 грн. 96 коп., судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суддя виходить з наступного.

Частиною першоюстатті 161 ЦПК Українивстановлений вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Відповідно до частини третьої статті 165ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Представник заявника заявив, серед іншого, вимогу про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 412 грн. 96 коп.

Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України випливає, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до положень частини першої статті 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

У відповідностідо вимогч.3 ст.165 ЦПК Україниу разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що ТОВ «Інвестбудгаличина» просить стягнути з ОСОБА_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 3 412 грн. 96 коп.

Всупереч цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт понесення ТОВ « Інвестбудгаличина» витрат на професійну правову допомогу у вищевказаному розмірі.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, належить відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.161, ч.3 ст.165, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3 412 грн. 96 коп. з ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя