Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/5378/21
Провадження № 4-с/553/20/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01.05.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Ткачука Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цукрова Святослава Ігоровича, заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2021 року представник заявника Мосін А.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з скаргою на рішення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цукрова С.І.

В обґрунтування скарги зазначено, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебував виконавчий лист виданий 24.01.2018 року на підставі вироку Комінтернівського районного суд м. Харкова від 17.07.2017 ухваленого у справі №641/8392/16-к про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 50 000,00 грн (АСВП №56044601).

Ознайомившись з інформацією, що міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження стосовно ходу примусового виконання рішення про стягнення коштів стягувачем було встановлено, що 15.06.2020 головним державним виконавцем відділу Цукровим С.І. на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернено стягувачу.

На думку стягувача, державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду не вжито всіх необхідних та можливих заходів для виявлення майна боржника, звернення стягнення на вказане майно та примусового виконання рішення, а саме: не отримано відомостей стосовно права власності боржника на приватизований об`єкт нерухомого майна з КП «Харківське міське БТІ» ХМР, не отримано інформацію щодо наявності у боржника сільськогосподарської техніки та інших устаткувань у ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області та корпоративних прав у товариствах, а також, не вжито заходів щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Скаржник просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цукрова С. І. щодо винесення 15.06.2020 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №56044601 та зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цукрова С. І. відновити виконавче провадження, під час якого вжити передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення, зокрема витребувати інформацію з КП «Харківське БТІ» ХМР та ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, про наявність в боржника майна і звернути стягнення на наявне майно, та вжити заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Разом з із скаргою, представником заявника, подано заяву про поновлення строку звернення із скаргою.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.07.2021 року, клопотання представника заявника про поновлення строку на подання скарги задоволено, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розпорядженням Голови Верховного суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 16.11.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла зазначена справа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.11.2022 зазначену справу було прийнято до свого провадження.

Представник заявника надав суду клопотання у якому просив засідання провести за його відсутності, скаргу просив задовольнити в повному обсязі.

Головний державний виконавець Цукров С.І. в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, у якому заперечував щодо задоволення скарги, вважав, що скарга є безпідставною, оскільки ним виконано всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали скарги, копії матеріалів виконавчого провадження №56044601, які долучені до справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.01.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №641/8392/16-к про стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

З матеріалів виконавчого провадження №56044601 вбачається, що 22.03.2018 стягувач ОСОБА_1 пред`явила вищевказаний виконавчий лист до виконання, написавши відповідну заяву до начальника Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському м. Харкова ГТУЮ у Харківській області.

03.04.2018 року головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Цукровим С.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №641/8392/16-к.

11.06.2019 головний державний виконавець Цукров С.І. в межах виконавчого провадження виніс постанову про арешт всього майна боржника ОСОБА_2 , вніс заборону відчуження всього рухомого майна ОСОБА_2 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

11.06.2019 постановою головного державного виконавця Цукрова С.І. було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Розпорядженням № 56044601 від 25.10.2018 року стягнуті з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2500,00 грн були розподілені наступним чином: 2180,91 грн на користь ОСОБА_1 ; 218,09 виконавчий збір; 51,00 грн за користування АСВП; 50,00 грн вирати виконавчого провадження. Розпорядженням № 56044601 від 25.03.2020 року стягнуті з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 454,55 грн були розподілені наступним чином: 867,78 грн на користь ОСОБА_1 ; 86,77 виконавчий збір.

Так само 11.06.2019 року головний державний виконавець Цукров С.І. зробив відповідні запити до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб-боржників, які отримують пенсії, до ДФС України про номери рахунків відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, до МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо боржника ОСОБА_2 . З відповідей на запити вбачається, що наявна інформація щодо боржника, в установах відсутня.

Аналогічні запити головний державний виконавець робив протягом 2019-2020 років, на які отримав відповіді про відсутність даних щодо боржника.

31.10.2019 року головним державним виконавцем Цукровим С.І. здійснювався виїзд за адресою проживання боржника ОСОБА_2 , зазначеної в виконавчому листі, за результатами якого було складено акт про те, що за адресою проживання боржника, майна боржника не виявлено. Також було відібрано пояснення боржника ОСОБА_2 , в якому він вказав що не має можливості погасити заборгованість, оскільки на даний момент не працює та в нього відсутнє майно, за рахунок якого можна, здійснити оплату боргу.

23.03.2020 головний державний виконавець в межах виконавчого провадження виніс постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 , вніс заборону відчуження всього нерухомого майна ОСОБА_2 до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

01.04.2020 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова, у задоволенні подання державного виконавця Цукрова С.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , було відмовлено.

15.06.2020 головний державний виконавець, Цукров С.І., керуючись п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, посилаючись на те, що в ході виконавчого провадження було встановлено відсутність майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, боржник не працює, пенсію не отримує, розрахункові рахунки в банківських установах відсутні, транспортні засоби та нерухоме майно на праві власності не зареєстровані. Таким чином, виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і заходи щодо розшуку такого майна є безрезультатними. В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. В задоволені подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України судом було відмовлено. Стягнуто боргу 3048,69 грн, стягнуто виконавчого збору 304,86 грн, витрати виконавчого провадження стягнуті у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Підстави для повернення виконавчого документа передбачені ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом встановлено, що головний державний виконавець Цукров С.І. в межах виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 , за 2 роки провів ряд виконавчих дій, які виявилися безрезультатними, рішення суду про стягнення з останнього боргу на користь стягувача залишилося виконаним частково, при цьому головним державним виконавцем не здійснені виконавчі дії, на вчинені яких, як зазначено у скарзі, неодноразово наполягав стягувач, а саме: не отримано відомостей стосовно права власності боржника на об`єкт приватизованого нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 з КП «Харківське міське БТІ» ХМР, не отримано інформацію щодо наявності у власності боржника сільськогосподарської техніки та іншого устаткування у ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області та корпоративних прав у товариствах.

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження містяться відомості про звернення головного державного виконавця Цукрова С.І. з запитом до ДФС України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, який здійснено на підставі серії та номера паспорта боржника, однак аналогічного звернення з запитом за реєстраційним номером облікової картки платника податків боржника, в матеріалах виконавчого провадження не міститься.

Отже, суд погоджується з доводами представника скаржника, що винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу було безпідставним та передчасним, вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447- 453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цукрова Святослава Ігоровича задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цукрова Святослава Ігоровича про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.06.2020 року у виконавчому провадженні №56044601.

Зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цукрова Святослава Ігоровича, усунути порушення прав стягувача ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 56044601 з примусового виконання виконавчого листа №641/8392/16-к виданого 24.01.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 50 000, 00 грн моральної шкоди, шляхом відновлення даного виконавчого провадження

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук