Дата документу 13.03.2023
Справа № 334/888/23
Провадження № 2/334/909/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпова І. М.,

за участю секретаря Шайхайдарова Д. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2023 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Ленінського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.08.2012 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають дочку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, наразі стосунки фактично припинені, мати у вихованні дитини участі не бере, коштів на її утримання не надає, відмовляється платити аліменти, приховує свій дійний заробіток. Дочка повністю перебуває на утриманні позивача, коштів не вистає, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідачка виїхала за кордон на заробітки, дитину залишила з позивачем, оскільки в нього кращий заробіток та йому легше утримувати дитину. Місце проживання дитини з батьком вирішено за домовленістю між сторонами,що підтверджується копією договору.

Відповідач у судове засідання не з`явився, 10.03.2023 року від ОСОБА_3 поштою надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, заперечень проти позову немає, позов визнає у повному обсязі.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері. батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

18.01.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , був укладений договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального міського округу Хомич О. М.

Згідно п. 2.1 вказаного договору сторони домовилися, що місцем постійного проживання дитини є місце проживання батька.

Згідно п. 3.3 вказаного договору за домовленістю батьків, встановлюється обов`язок матері щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, сплачувати на утримання дитини аліменти у сумі, яка становить 4000,00 грн. Сума аліментів зростатиме у випадку інфляції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що відповідно до мов договору від 18.01.2023 року, між батьками у добровільному порядку встановлено місце проживання дитини та визначений розмір аліментів, які мати зобов`язується сплачувати на користь батька. При цьому, з позовом ОСОБА_2 до суду звернувся через 19 днів після укладання вказаного договору, стверджуючи, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Відповідач до суду звернулася з заявою про визнання позову 13.03.2023 року.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність предмету спору, оскільки питання сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , 12.06.2016 року, вирішено сторонами у добровільному порядку шляхом укладання договору від 18.01.2023 року, тобто перед зверненням позивача до суду. Відповідачем було укладено як договір від 18.01.2023 року, який у тому числі передбачає стягнення з неї аліментів, так і надала заяву суду про визнання позову, що на думку суду також свідчить про відсутність спору між сторонами.

За таких обставин суд приходить до висновку, що між сторонами відступній спір щодо стягнення аліментів, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Проголошення повного тексту ухвали 16.03.2023 року о 14 год. 00 хв.

Суддя: Філіпова І. М.