Справа № 309/3088/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Кондора Р. Ю., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Гусоньки З. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Цопко Світлана Василівна, на рішення Хустського районного суду від 07 червня 2022 року, ухвалене суддею Кемінь В. Д., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконкому Хустської міської ради, про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконкому Хустської міської ради, про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Свої вимоги мотивував тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у сторін не склалося, згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2015 року шлюб було розірвано.

Позивач зазначає, що любить свого сина і бажає брати участь у його вихованні та спілкуватися з ним. Після розірвання шлюбу відповідачка всілякими способами обмежує батька у спілкуванні з сином, що стало причиною неодноразового звернення до органу опіки та піклування виконкому Білгород-Дністровської міської ради про встановлення часу спілкування з дитиною.

Після першого звернення до органу опіки та піклування, відповідачка обіцяла, що не буде перешкоджати побаченню та спілкуванню батька з дитиною, але нічого не змінилося, відповідачка й надалі перешкоджає бачитися з дитиною. Позивач повторно звернувся до органу опіки та піклування, що, з рештою, також не дало жодного результату, оскільки відповідачка двічі не з`явилася на комісію, повідомивши про те, що виходить заміж і виїжджає з сином на постійне місце проживання в Закарпатську область, Мукачівський район, с.Карпати, при цьому вказавши неправдиву інформацію.

Органом опіки та піклування виконкому Білгород-Дністровської міської ради було зроблено запит і на адресу позивача надіслано повідомлення, що відповідачка ОСОБА_2 разом із сином не проживають в Закарпатській області, Мукачівському районі, с.Карпати та рекомендовано у зв`язку з цим звернутися до правоохоронних органів про визначення місця їхнього проживання. Як зясувалося надалі, відповідачка з сином зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Періодично приїжджаючи до м. Білгород-Дністровськ, відповідачка не ставить до відома позивача. Так само вона робить і коли виїжджає з міста, щоб батько не мав змоги попрощатися з сином. Приїжджаючи в м. Білгород-Дністровськ позивачка залишає сина з сторонніми особами, у той час як в дитини є рідний батько, брат та бабуся.

Позивач зазначає що він є здоровою людиною, без поганих звичок, успішний підприємець, який за даними Білгород-Дністровського відділу поліції Одеської області характеризується виключно позитивно. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 13 вересня 2019 року, його квартира складається з об`єднаних між собою двох квартир, відремонтована, вмебльована, обладнана всією необхідною побутовою технікою. Спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має окрему кімнату, в якій проживав до розлучення батьків. В кімнаті створено всі необхідні умови для проживання дитини.

Позивач не бачить причин, щоб його обмежували в спілкуванні і побаченні з сином, адже він уже виховав та допоміг створити умови для самостійного життя своїм двом старшим синам, які народилися у нього від першого шлюбу, так як його перша дружина померла. Аліменти сплачує систематично, станом на 31.07.2019 року переплата по аліментах становить 34 324, 80 грн. Постійно відправляє сину необхідні речі, іграшки, продукти харчування.

У зв`язку з цим позивач просить визначити такі способи участі батька у спілкуванні та вихованні з дитиною:

1)Спілкуватися протягом тижня (3-4 рази), застосовуючи відеозвязок (вайбер, скайп, тощо);

2)Забирати дитину без присутності матері по сезонах: влітку на море (2-3 тижні), осінні канікули (1 тиждень), зимні канікули (1 тиждень), весняні канікули (1 тиждень);

3)Мати можливість нагодувати дитину та виходити на прогулянку, коли батько приїжджає в м. Хуст на 4-5 годин;

4)Мати можливість їздити з сином на власному автомобілі;

5)Надавати інформацію про стан здоров`я, коли дитина хворіє;

6)Надавати інформацію про місце перебування дитини (особливо коли дитина приїздить до Білгород-Дністровська, час і дату приїзду та від`їзду);

7)При необхідності, в Білгород-Дністровську залишати дитину в батька;

8)Мати можливість привітати сина з днем народження батьком, старшим братом та сестрою (а.с.4-6).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач уточнив позовні вимоги. Зокрема, пункт «Мати можливість нагодувати дитину та виходити на прогулянку, коли батько приїжджає в м. Хуст на 4-5 годин» виклав у наступній редакції «Мати можливість нагодувати дитину та виходити на прогулянку, коли батько приїжджає в м. Хуст на цілий день з можливістю залишити дитину на ніч». Пункт «При необхідності, в Білгород-Дністровську залишати дитину в батька» викласти у наступній редакції «Мати можливість залишати дитину в батька на ніч, коли відповідачка приїжджає в м. Білгород-Дністровський» (а.с.41).

Рішенням Хустського районного суду від 07 червня 2022 року позов задоволено частково. Для забезпечення права позивача ОСОБА_1 на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною встановити наступний порядок та час спілкування з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 :

«зустрічатися з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері, за місцем фактичної реєстрації та проживання дитини в АДРЕСА_1 , в першу та четверту неділю кожного місяця з 14.00 до 18.00 години, здійснювати спілкування за допомогою відеозв`язку з дитиною 3 рази щотижня».

В решті позовних вимог відмовлено» (а.с.132-135).

На це рішення позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що створення перешкод у спілкуванні з сином порушує не тільки права батька, а також суперечить інтересам дитини. Звернення до суд є єдиним можливим способом зобов`язати матір надавати батьку можливість приймати участь у вихованні сина. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування з батьком шкодить дитині, не існує.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції 01.12.2022 року адвокат Цопко С. В. (представник відповідача) апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Адвокат Гринюк І. В. (представник позивача) проти апеляційної скарги заперечив та просив її відхилити.

В судовому засіданні 07.03.2023 року представники сторін написали заяви про продовження розгляду справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону «Про охорону дитинства»).

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ч. 2 ст. 12 Закону «Про охорону дитинства»).

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів (ч. 1 ст. 15 Закону «Про охорону дитинства»).

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч. 2 ст. 15 Закону «Про охорону дитинства»).

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 15 Закону «Про охорону дитинства»).

З матеріалів справи слідує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у сторін не склалося, згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2015 року шлюб було розірвано.

На даний момент батько дитини проживає в м. Білгород-Дністровський Одеської області, а мати з дитиною в м. Хуст Закарпатської області. Між сторонами існує спір щодо способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Позивач зазначає, що любить свого сина і бажає брати участь у його вихованні та спілкуватися з ним. Після розірвання шлюбу відповідачка обмежує батька у спілкуванні з сином, що стало причиною неодноразового звернення спочатку до органу опіки та піклування виконкому Білгород-Дністровської міської ради про встановлення часу спілкування з дитиною, а потім до органу опіки та піклування виконкому Хустської міської ради.

У відзиві на позовну заяву позивачка ОСОБА_2 не заперечує право батька спілкуватися з дитиною, однак не може погодитися з усіма способами, які ставить батько у позові.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Хустської міської ради слідує, що батько дитини проживає у пятикімнатній квартирі в м. Білгород-Дністровський, що належить йому на праві спільної сумісної власності. У квартирі зроблено сучасний ремонт, її обладнано сучасними меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан відповідає нормам. Для дитини виділено окрему кімнату, в якій хлопчик проживав до розлучення батьків. Кімната чиста, затишна. Батько проживає зі старшим сином та дружиною, між ними дружні та доброзичливі відносини, сімейне середовище сприятливе для розвитку та виховання дитини. Відповідач ОСОБА_1 має задовільний стан здоровя, емоційний стан стабільний, урівноважений, шкідливі звички відсутні, вплив соціальної історії позитивний. Батько спроможний виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною, вчасно сплачує аліменти, навіть переплачує, відвідує сина по можливості, наагається спілкуватися по телефону, але колишня дружина перешкоджає в цьому.

Позивачка, яка проживає в м. Хуст, забезпечує дитині належні умови для проживання, виховання та гармонійного розвитку дитини, ознаки складних життєвих обставин відсутні. Емоційний стан дитини стабільний. Арам урівноважений, спокійний, активний, радісний, любить та поважає своїх батьків.

Працівниками служби у справах дітей проводилося налагодження контактів між батьками шляхом бесід щодо належного виконання батьківських обов`язків та розв`язання між ними спору щодо участі у вихованні сина. У результаті останнього спостереження (упродовж п`яти днів вересня 2020 року під час приїзду батька) встановлено, що мати ОСОБА_2 не перешкоджає батькові ОСОБА_1 бачити сина, проводити з ним час без присутності матері. Дитина поверталася життєрадісною, з бажанням знову побачитися з батьком.

Згідно характеристики Білгород-Дністровського відділу поліції батько ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, у спілкуванні ввічливий. Спиртними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку не притягався (а.с. 16). На обліку в нарколога або психіатра не знаходиться (а.с.22-23). Аліменти сплачує справно, переплата становить 34 324, 80 грн.

Отже, з вказаного слідує, що жодних перешкод для участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, не існує.

Батько має бажання приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а мати не проти, однак враховуючи вік дитини (9 років) не погоджується з усіма способами, які батько вказав у позовній заяві.

Суд першої інстанції розглядаючи дану справу правильно встановив фактичні обставини та виходив з того, що жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною немає.

Разом з тим, не можна погодитися з визначеними місцевим судом способами участь батька у спілкуванні з дитиною. Ці способи не відповідають як складеному висновку органу опіки та піклування виконкому Хустської міської ради, так і не забезпечують усіх потреб дитини та її батька у спілкуванні між собою.

Враховуючи вік дитини, а також бажання як батька, так і безпосередньо самої дитини у спілкуванні між собою, рішення суду першої інстанції слід змінити, встановивши наступний порядок та час спілкування батька з дитиною:

1)Спілкуватися з дитиною чотири (4) рази на тиждень, застосовуючи відеозвязок (вайбер, скап тощо). Враховуючи вік дитини тривалість спілкування обмежити часом не більше 30 хв.;

2)Зустрічатися з дитиною за місцем її фактичної реєстрації та проживання, коли батько приїжджає в м. Хуст, з можливістю залишити дитину на ніч;

3)Надавати батькові інформацію про місце перебування дитини, у тому числі, але не виключно, коли мати приїжджає разом з дитиною в м. Білгород-Дністровськ.

Вказаний порядок та час спілкування батька з дитиною забезпечить можливість батькові чути та бачити дитину, цікавитися її станом здоров`я, знати про її потреби та бажання.

При цьому спілкування з дитиною через відеозвязок обмежено 30 хв. враховуючи вік дитини, а також побажання матері щодо запобігання негативного впливу використовуваних технічних засобів. Батькові, за можливості слід забезпечити дитину сучасними технічними засобами (ноутбук, планшет) з мінімальним впливом на дитину.

Враховуючи вищевказане, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Цопко Світлана Василівна, задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 07 червня 2022 року змінити, виклавши резолютивну частину цього рішення в наступній редакції:

«Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково. Для забезпечення прав позивача ОСОБА_1 встановити наступний порядок та час спілкування з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1)Спілкуватися з дитиною чотири (4) рази на тиждень, застосовуючи відеозвязок (вайбер, скап тощо). Враховуючи вік дитини тривалість спілкування обмежити часом не більше 30 хв.;

2)Зустрічатися з дитиною за місцем її фактичної реєстрації та проживання, коли батько приїжджає в м. Хуст, з можливістю залишити дитину на ніч;

3)Надавати батькові інформацію про місце перебування дитини, у тому числі, але не виключно, коли мати приїжджає разом з дитиною в м. Білгород-Дністровськ.

В решті позовних вимог відмовити».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: