Провадження № 22-ц/802/253/23 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л.В., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_3 у чаті «ОСББ «БАГРЯНОГО 1719» месенджеру VIBER (учасниками якого є співвласники квартир у багатоквартирних будинках по АДРЕСА_1 ) розповсюдила щодо нього неправдиву інформацію наступного змісту:

«Ви про дерево, ОСОБА_1 , припиніть!!! Чи може хтось із Вашої сім`ї хоч раз позбирав врожай на землі, чи підмів сливки, котрі на плитці стали варенням???В продовження теми...(я все таки на роботі)): припиніть, ОСОБА_1 , дорікатимеш собакою!!!!! Так ми не вдягаємо намордник собаці, але ніколи не відпускаємо її без нагляду! І ще хочу Вам сказати, що собаки дуже відчувають людське «нутро», тому у деяких випадках, я їй не здивуюсь... Інколи, просто так як зараз, хочеться гавкати!!!!»

Крім того позивач вказував, що зазначена вище інформація, розповсюджена відповідачем ОСОБА_3 за своєю суттю і змістом є негативною та недостовірною, порушує його немайнові права та завдає шкоди честі, гідності і діловій репутації. Дана неправдива інформація вплинула на його стосунки з людьми - власниками квартир у багатоквартирному будинку, у якому він проживає, та негативно відобразилась на його авторитеті серед сусідів.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та порушує право на недоторканість ділової репутації, інформацію, поширену відповідачем ОСОБА_3 особисто із використанням особистого мобільного телефону в чаті «ОСББ «БАГРЯНОГО 1719» в месенджері Viber в повідомленні, розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_1 наступного змісту: «Ви про дерево, ОСОБА_1 , припиніть!!! Чи може хтось із Вашої сім`ї хоч раз позбирав врожай на землі, чи підмів сливки, котрі на плитці стали варенням???В продовження теми...(я все таки на роботі)): припиніть, ОСОБА_1 , дорікати мені собакою!!!!! Так, ми не вдягаємо намордник собаці, але ніколи не відпускаємо її без нагляду! Іще хочу Вам сказати, що собаки дуже відчувають людське «нутро», тому у деяких випадках, я їй не здивуюсь*.. Інколи, просто так як і зараз, хочеться гавкати!!!!».

Зобов`язати відповідача, ОСОБА_3 , протягом 3 (трьох) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили в даній справі, шляхом використання власного мобільного телефону в чаті «ОСББ «БАГРЯНОГО 1719» в месенджері Viber спростувати недостовірну інформацію, розмістивши резолютивну частину рішення суду із публічними вибаченням перед ним за поширення про нього недостовірної інформації.

Стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 20000 грн, за завдану йому відповідачем поширенням недостовірної (негативної) інформації моральну шкоду та відшкодувати понесені ним судові витрати, із сплати судового збору та оплати професійної правничої допомоги.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вважаючи рішення незаконним в необґрунтованим та таким, що прийняте судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, не відповідають встановленим обставинам справи, оскільки поширена відповідачем інформація про його довірителя ОСОБА_1 є умисним та протиправним приниженням честі, гідності, ділової репутації останнього і була висловлена відповідачем не як оціночне судження, а як фактичне твердження про позивача та завдала йому моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 , вважаючи доводи скарги безпідставними, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що розміщена відповідачем ОСОБА_3 у чаті «ОСББ «БАГРЯНОГО 1719» в месенджері Viber (учасниками якого є співвласники квартир у багатоквартирних будинках по АДРЕСА_1 ) інформація є оціночними судженнями і висловлена у формі, яка не принижує честь, гідність позивача, не носить характер завідомо неправдивих відомостей та не є розповсюдженням завідомо неправдивої інформації, а отже не тягне за собою відшкодування останньому моральної шкоди.

Такий висновок суду є правильний.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є власниками квартир у багатоквартирних будинках по АДРЕСА_1 та членами ОСББ «БАГРЯНОГО 1719».

Також встановлено, що сторони спору використовуючи особисті мобільні телефони, є учасниками чату «ОСББ «БАГРЯНОГО 1719» в месенджері Viber. В якому ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем ОСОБА_3 було розміщено повідомлення наступного змісту: «Ви про дерево, ОСОБА_1 , припиніть!!! Чи може хтось із Вашої сім`ї хоч раз позбирав врожай на землі, чи підмів сливки, котрі на плитці стали варенням???В продовження теми...(я все таки на роботі)): припиніть, ОСОБА_1 , дорікати мені собакою!!!!! Так, ми не вдягаємо намордник собаці, але ніколи не відпускаємо її без нагляду! Іще хочу Вам сказати, що собаки дуже відчувають людське «нутро», тому у деяких випадках, я їй не здивуюсь*.. Інколи, просто так як і зараз, хочеться гавкати!!!!».

Дане повідомлення, як вважає позивач ОСОБА_1 , є поширенням щодо нього недостовірної інформації, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію і завдала йому моральну шкоду.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. (ст. 3, 28, 68).

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Разом із цим, статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Зазначені конституційні положення, дають підстави для висновку, що під час вирішення справ про захист гідності, честі та ділової репутації має бути забезпечений баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу з іншого боку.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За положеннями ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на звернення до суду з позовом про захист своєї гідності, честі та ділової репутації.

При розгляді справ зазначеної категорії юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується позивача; в) поширення саме недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Частиною 2 статті 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», що згідно з частиною третьою статті 277 України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої, статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки позивач ОСОБА_1 , всупереч наведеним нормам процесуального права, не довів та не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що поширена відповідачем ОСОБА_3 інформація у груповому чаті «ОСББ «БАГРЯНОГО 1719» в месенджері Viber щодо нього є негативною, недостовірною та розповсюдженою з метою приниження його честі, гідності та ділової репутації, і за своїм змістом являється особистими судженнями останньої щодо певних подій, які мали місце між сторонами спору, під час їх спілкування у повсякденному жатті, то, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Отже, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване позивачем рішення відповідає вимогам закону.

Наведені представником позивача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності рішення суду фактичним обставинам справи не спростовують обґрунтованих висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, а є його власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд дав вірну правову оцінку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді