Головуючий у І інстанції Макаренко І.О.
Провадження №22-ц/824/599/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати виконавчий лист № 761/2496/17 від 11 липня 2017 року, виданий Шевченківським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . На виконання вказаного рішення суду 11.07.2017 року був виданий виконавчий лист № 761/2496/17, на підставі якого відкрито виконавче провадження №54334957, що перебуває на виконанні у Шевченківському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 подано до Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей і стягнення додаткових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 40 822 грн. 80 коп. Змінено спосіб та збільшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 2 500 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили даним рішенням. Вирішено питання судових витрат. Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

На виконання вказаного рішення суду 20.07.2021 року був виданий виконавчий лист № 761/36776/20, на підставі якого відкрито виконавче провадження №66298812, що перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Заявник у заяві посилався на те, що у зв`язку із ухваленням 18.05.2021 року рішення у справі № 761/36776/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей і стягнення додаткових витрат, виконавчий лист автоматично не втратив свою чинність та виконується, а отже, на даний час відбувається стягнення аліментів як в твердій сумі, так і в частці від доходу, що законодавством не передбачено.

Ухвалою Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, заявник ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким його заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити у повному обсязі.

Обгрунтовуючи скаргу, посилався на те, що законом визначені підстави, за яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі, якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 20.02.2019 р. (справа №2-4671/11) зазначено, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Але перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

В цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Аналогічний правовий висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 16.09.2020р. у справі №308/6024/14.

Суд першої інстанції вказав на відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, виходячи з того, що заявником не надано доказів того, що на даний час відбувається стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів в частці від доходу

Стягнення за виконавчим листом №761/2496/17 від 11.07.2017 р. не відбувається виключно у зв`язку із щомісячним поданням роботодавцем боржника та самим боржником відомостей про сплату аліментів. Зазначені звіти доводиться подавати в рамках нового виконавчого провадження №66298812 щодо зміни способу та розміру аліментів, а також в рамках виконавчого провадження №54334957 щодо стягнення аліментів в частці від доходу платника аліментів. Відомості про подання звітів про здійснення відрахувань та виплати, а також самі звіти містяться у автоматизованій системі виконавчих проваджень за посиланням https://asvpweb.miniust.qov.Ua/#/search-debtors (Реєстраційний номер ВП в АСВП: 54334957 Ідентифікатор доступу: 635Г1ВБ19083) в розділі інші документи, №з/п 81,82,90-93,98-106,108,111-117. При цьому, судом першої інстанції вказані Звіти про здійснені відрахування та виплати досліджувались, але жодної оцінки зазначеним доказам судом не надано.

Більш того, не вчинення державним виконавцем активних дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа №761/2496/17 від 11.07.2017 р., щодо якого ставиться питання про визнання його таким, що не підлягає виконанню, являється лише питанням часу, адже в силу вимог частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у будь-який час може застосувати заходи примусового виконання виконавчого листа №761/2496/17, адже в матеріали виконавчого провадження надаються звіти та відомості про сплату аліментів в рамках виконання зовсім іншого виконавчого листа №761/36776/20 (виконавче провадження №66298812), який фактично був виданий у зв`язку зі зміною способу та розміру стягуваних аліментів на утримання спільних дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

В результаті ОСОБА_1 своєчасно сплачує аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в той же час, як по відношенню до платника аліментів існує два виконавчих документа щодо стягнення аліментів на одних і тих самих дітей, що є неприпустимим та порушує права боржника і впливає на обсяг його зобов`язань.

Апелянт звертає увагу на те, що визнання виконавчого листа №761/2496/17 від 11.07.2017 року таким, що не підлягає виконанню з 18.06.2021 року, жодним чином не буде порушувати права та інтереси стягувача і спільних дітей. Окрім того, задоволення заяви не припинить обов`язку ОСОБА_1 на сплату аліментів, адже їх розмір та спосіб утримання визначено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року по справі №761/36776/20, на підставі якого видано виконавчий лист №761/36776/20, який перебуває на виконанні у виконавчій службі (ВП №№66298812).

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо доводів і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Борусевич С.Й. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 року у цивільній справі № 761/2496/17 частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на двох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На виконання вказаного судового рішення 11.07.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/2496/17.

19.07.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин О.С. на підставі виконавчого листа № 761/2496/17, виданого 11.07.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто до 04.07.2029 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54334957.

09.01.2020 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжним Є.Д. винесено постанову про передання виконавчого провадження ВП № 54334957 з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у зв`язку з реорганізацією територіальних органів Міністерства юстиції згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 року № 870.

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей і стягнення додаткових витрат, в якій просила змінити розмір аліментів, які стягуються з заявника на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/3 частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 2500 грн. 00 коп. щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили рішенням.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 40822 грн. 80 коп. Змінено спосіб та збільшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 25 000 грн. 00 коп. щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили даним рішенням. Вирішено питання судових витрат. Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2021 року виправлено описку в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року по справі № 761/36776/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей і стягнення додаткових витрат, а саме у третьому абзаці резолютивної частини рішення суду зазначити та читати суму стягнення аліментів «2 500 гривень» замість «25 000 гривень».

05.08.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.08.2022 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року змінено шляхом зменшення розміру додаткових витрат на утримання дітей, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 40 822 грн. 80 коп. до 4 270 грн. 90 коп., а також зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу з 9 000 грн. 00 коп. до 5 625 грн. 00 коп.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року в частині вимог про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей набрало законної сили, сторонами не оскаржувалося.

На виконання вказаного судового рішення 20.07.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/36776/20.

29.07.2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сімоновим К.К. на підставі виконавчого листа № 761/36776/20, виданого 20.07.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва про зміну способу та збільшення розміру аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 25 000 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили даним рішенням, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66298812.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сімоновим К.К. від 06.08.2021 року внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме:

замість Резолютивна частина: Змінити спосіб та збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 , на користь Реєстраційний номер виконавчого провадження: 66298812 ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 з 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 2 500 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили даним рішенням.

зазначити Резолютивна частина: Змінити спосіб та збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 2 500 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили даним рішенням.

Судом також встановлено згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, що спосіб та розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було змінено з 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 2 500 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021, що підтверджується копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «НЕО.ПРО» за червень 2021 року у розмірі 1 958,83 грн., копія квитанції № 34 про ДОДАТКОВУ сплату аліментів за червень 2021 року у розмірі 550,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «НЕО.ПРО» за липень 2021 року у розмірі 1 958,83 грн., копією квитанції № 47 про ДОДАТКОВУ сплату аліментів за липень 2021 року у розмірі 550,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «НЕО.ПРО» за серпень 2021 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за вересень 2021 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за жовтень 2021 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за листопад 2021 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за грудень 2021 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за січень 2022 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за лютий 2022 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за березень 2022 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за квітень 2022 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за травень 2022 року у розмірі 2 500,00 грн., копією Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ФІНІК.ПРО СОЛЮШН» за червень 2022 року у розмірі 2 500,00 грн., копією квитанції № 89 сплату аліментів за липень 2022 року у розмірі 2 500,00 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з відсутності встановлених для цього законом підстав, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов, як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

З проаналізованих судом матеріалів справи не було встановлено наявності передбачених ст. 432 ЦПК України ні процесуально-правових, ні матеріально-правових підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки при видачі виконавчого листа помилки допущено не було, а обов`язок боржника ОСОБА_1 сплачувати аліменти не припинився, а лише трансформувався на підставі рішення суду спосіб стягнення аліментів - з частки на тверду грошову суму.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є законним та обґрунтованим.

Отже, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , обґрунтовано виходив із того, що заявником не було зазначено достатніх підстав та не надано належних доказів для визнання виконавчого листа № 761/2496/17 від 11 липня 2017 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність двох виконавчих листів порушує права боржника, апеляційним судом відхиляються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що аліменти з боржника стягуються лише на підставі виконавчого листа № 761/36776/20, виданого 20.07.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва, а на підставі виконавчого листа № 761/2496/17 від 11.07.2017 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, жодних стягнень з серпня 2021 року не проводиться. Таким чином, ці доводи скарги не відповідають обставинам справи та спростовуються її матеріалами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, Київськийапеляційний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: