Номер провадження: 22-ц/813/1460/23
Справа № 518/667/21
Головуючий у першій інстанції Алексєєва О. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дришлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 01 червня 2021 року у справі за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про видачу судового наказу.

Заявник звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 8524,41 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 01 червня 2021 року відмовлено КП «ЖКС «Вузівський» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі КП «ЖКС «Вузівський» просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявником виконані вимоги ст. 163 ЦПК України з приводу долучення копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості у повному обсязі. Також скаржник зазначає, що інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника зазначається заявником у заяві саме за наявності у розпорядженні заявника цих відомостей та не носить обов`язкового характеру.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У вказаній цивільній справі апеляційна скарга подана на ухвалу про відмову у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року до серпня 2022 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 23 лютого 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивування.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що заявник звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 8524,41 грн.

Суд першої інстанції, перевіривши заяву й додані до неї матеріали, дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, а саме: відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджував би фактичне надання та отримання цих послуг, а також не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта боржника.

Однак судова колегія не може погодитись із мотивуванням, яке викладено в ухвалі суду першої інстанції, а саме, щодо відмовити у видачі судового наказу, з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, а саме: відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджував би фактичне надання та отримання цих послуг, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу скаржником надано копію договору №2/70 про надання послуг з управлінням багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 від 23 травня 2017 року, укладеного між Київською районною адміністрацією Одеської міської ради та між КП «ЖКС «Вузівський».

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, щодо відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджував би фактичне надання та отримання цих послуг.

Щодо доводів скаржника, що інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника зазначається заявником у заяві саме за наявності у розпорядженні заявника цих відомостей та не носить обов`язкового характеру, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, позиція скаржника, що зазначення вищевказаних відомостей не носить обов`язкового характеру є помилковою.

Більше того, відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Також положеннями п. 3 ч. 1 ст. 168 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у судовому наказі, як виконавчому документів, зазначається, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Враховуючи вищезазначене, зміст фрази «реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України)» в п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, означає, що заявник зобов`язаний зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб), але у випадку, якщо боржник через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, то заявник зобов`язаний зазначити номер і серію паспорта боржника.

Тобто за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків у боржника, а не наявності даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника у заявника.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з тим, що в заяві про видачу судового наказу не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта боржника.

Скаржник не довів усі обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, однак судове рішення підлягає зміні в частині мотивування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» задовольнити частково.

Ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 01 червня 2021 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк