Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2013/22
Провадження № 2/332/112/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району,Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач, який є батьком малолітнього сина, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її життям. Відповідач з сином не спілкується, не проявляє до нього батьківської турботи, не турбується про його фізичний та духовний розвиток. Вказане свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню сина.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Від представників Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району та Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надійшли заява про розгляд справи у їх відсутності, вважають позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно малолітнього батьківського піклування, родинний зв`язок з ним не підтримує.

Дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки № 04-28/2-2116 про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 9).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з липня 2022 року по березень 2023 рік у розмірі 25 900,74 грн (а.с. 113).

Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 15.02.2023, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, беручи до уваги, що батько ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням сина не займається, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно малолітнього батьківського піклування, родинний зв`язок з ним не підтримує, вирішила, що ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 (а.с. 101-104).

Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та такими, що відповідає інтересам дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього ОСОБА_3 .

Разом з тим, ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 56, ), Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.С. Яцун