Справа №705/90/23
6/705/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузуб А.Т.,

головного державного виконавця Бойко Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.Д. про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець ВДВС у м.Умані Бойко Т.Д. звернулася до суду з поданням про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, а саме частини житлового будинку, що знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,17 га, на якій побудований даний будинок, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, які зареєстровані та проживають у даному будинку.

Свої вимоги державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС у м. Умані перебуває зведене виконавче провадження № 40837210 від 27.01.2012 про стягнення боргів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 05.01.2023 в складі зведеного виконавчого провадження перебуває п`ять виконавчих проваджень: № 31051817 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу 492825,66 грн.; № 30756726 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в сумі 36615, 76 грн.; № 30756865 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банку» боргу у сумі 19593,13 грн.; № 30736928 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Фортеця» боргу в сумі 21866,25 грн.; № 34926510 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Злагода» боргу в сумі 62553,21 грн.

По всіх вищевказаних виконавчих документах утримання боргів здійснювалося з пенсії ОСОБА_1 Уманським відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області з 01.03.2012 та перераховувалось на депозитний рахунок відділу ДВС в розмірі 20 % пенсії боржника. Державним виконавцем перераховувалися кошти на рахунок стягувачів у порядку черговості пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно з постановою про опис та арешт майна боржника від 06.05.2021 державним виконавцем Рибак Л.В. описано частину житлового будинку, що знаходиться у спільній сумісній власності відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду № 705/2572/13ц від 07.06.2013 про розподіл спільного майна подружжя за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,17 га, на якій побудований даний будинок.

Згідно з відповіддю на запит Дмитрушківської сільської ради в будинку, що належить ОСОБА_1 , зареєстровано 6 осіб, в тому числі двоє неповнолітніх дітей, які там проживають ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Державним виконавцем неодноразово направлялися запити до служби у справах дітей Дмитрушківської сільської ради щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, які зареєстровані та проживають у даному будинку.

30.09.2022 надійшла відповідь Дмитрушківської сільської ради про те, що служба у справах дітей Дмитрушківської сільської ради не надає дозвіл на реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_1

14.12.2022 до ВДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_2 щодо звернення до Уманського міськрайонного суду з відповідним поданням про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, які зареєстровані в даному будинку. Станом на 05.01.2023 по виконавчому провадженню № 31051817 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 492825,66 грн залишок боргу становить 485573,55 грн. Самостійно боржник борг не сплачує.

У судовому засіданні головний державний виконавець Бойко Т.Д. подання підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому, та просила його задовольнити.

Суд, вислухавши ініціатора подання, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що у відділі Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на виконанні перебувають виконавчі провадження: ВП № 31051817, ВП № 30756726, ВП № 30756865, ВП № 30736928, ВП № 58675822, ВП № 54569348, які постановою державного виконавця об`єднані у зведене виконавче провадження № 40837210.

На даний час боржник рішення суду та вимоги державного виконавця не виконав.

Постановою головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ЦМРУ МЮ (м. Київ) від 27.04.2021 було накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 626054,28 грн.

Постановою головного державного виконавця Уманського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 06.05.2021 було описано та накладено арешт на частину житлового будинку у спільній сумісній власності відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду № 705/2572/13ц від 07.06.2013 про розподіл спільного майна подружжя та встановлення режиму користування майном за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом державного виконавця від 06.05.2021 було встановлено, що рухомого майна, що належить боржнику на праві особистої власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не виявлено.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2013 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а також було встановлено режим користування майном.

Із відповіді Дмитрушківської сільської ради Уманського району від 14.02.2022 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 . За ним рахується житловий будинок, в якому зареєстровано 6 осіб, в тому числі 2 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом Дмитрушківської сільської ради Уманського району від 30.09.2022 служба у справах дітей Дмитрішківської сільської ради не надала дозвіл на реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 .

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 09.12.2022, він звернувся до МВ ДВС ЦМРУ МЮ (м. Київ) про необхідність звернення до суду з поданням про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що Дмитрушківська сільська рада Уманського району такого дозволу не надала.

Вирішуючи подання, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 19 Сімейного кодексу України регулює участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Частина шоста цієї статті СК України визначає співвідношення повноважень цього органу та суду, встановлюючи, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Виконавець у виконавчому провадженні відповідно до законодавства України подібними повноваженнями не наділений.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно з абзацом 7 пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

Відповідно до пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону. Це кореспондує пункту 3 розділу ІІ цієї Інструкції.

Тим самим вказані норми встановлюють необхідність отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування для здійснення будь-яких угод з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26.10.2021 (справа № 755/12052/19) дійшла висновку, що «…для судових рішень, які передбачають стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування на реалізацію житлової нерухомості є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу Держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього учасника виконавчого провадження щодо дій Держвиконавця та/або органу опіки та піклування.…».

Відтак вищевказаними нормами права не передбачено можливість суду вирішувати питання щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти.

Крім цього, до вказаних правовідносин, які носять безспірний характер, не може бути застосовано аналогія закону та права.

Отже, вищезазначені норми чинного законодавства не надають права суду на стадії виконання рішення суду про стягнення боргу на підставі своєї ухвали замінювати (підміняти) дозвіл органу опіки та піклування на реалізацію житла, в якому зареєстровані діти, оскільки питання щодо порушення прав особи на користування житлом носять ознаки спору.

Таким чином, законодавством закріплено виключно лише за органами опіки та піклування право на надання дозволів на вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яким володіють чи користуються діти, та ухвала суду не може замінювати такий дозвіл органу опіки та піклування.

За вказаних обставин у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.Д. про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали судді не була вручена у день її складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Суддя О.І.Єщенко