Справа № 372/3965/22
Провадження 2-ві/372/2/23
ухвала

Іменем України

22 березня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В. розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом Заступника керівника Київської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2023 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла заява в межах цивільної справи за позовом Заступника керівника Київської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду, якою ОСОБА_1 заявив про відвід головуючого судді Тиханського О.Б. В обґрунтування необхідності відводу ОСОБА_1 вказав на те, що в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала справа № 372/1036/15-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Козинської селищної ради Обухівського району до Обухівської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки та їх витребування. Підставою позову у справі № 372/1036/15-ц також були порушення при передачі у власність фізичним особам земельних ділянок згідно розпорядженням Обухівської РДА від 21.12.2009 року № 1687. У розгляді справи № 372/1036/15-ц брав участь суддя Тиханський О.Б.

Так, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.10.2019 року у справі № 372/1036/15-ц, яке в подальшому було частково скасовано судом апеляційної інстанції, позовні вимоги першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області задоволено частково. Визнано недійсним розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації від 21.12.2009 № 1687 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 13-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради». Витребувано із незаконного володіння відповідачів, скасувавши запис про право їх власності на користь територіальної громади в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області спірні земельні ділянки. В задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та визнання права власності на земельні ділянки - відмовлено. Вирішено питання судових витрат. Заявник вказував на те, що Заступник керівника Київської окружної прокуратури, звертаючись до суду із позовом у справі № 372/3965/22 долучив до позовної заяви судові рішення у справі № 372/1036/15-ц під головуванням судді Тиханського О.Б., а тому на думку заявника суддя вже сформував правову позицію в даному спорі.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За правилами ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з положенням ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суддя дійшов до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перелік підстав для відводу судді, визначений у ст. 36 ЦПК України, є вичерпним.

Згідно з вимогами ч.1-3 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід або ж відвід може бути заявлено учасниками справи. При цьому, відвід повинен бути вмотивованим.

Так, заявлений відвід обґрунтований за змістом тим, що суддя Тиханський О.Б., вже сформував правову позицію в даному спорі.

Вказані обставини викликають у сторони позивача сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Разом з цим, обґрунтування вказаних сумнівів заявник не наводить та не надає доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, підстав, передбачених ст.36 ЦПК України для відводу головуючого судді не встановлено. Наведені у заяві про відвід обставини не можуть бути підставою для відводу судді Тиханського О.Б. від розгляду даної цивільної справи.

На підставі викладеного та керуючись п.4 ч.1 ст.36, ч.2, ч.3, ч.8 та ч.11 ст.40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Тиханського Олександра Богдановича відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Потабенко