справа № 165/112/23
провадження №2/165/240/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

12 січня 2023 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування 1/2 частини виконаного зобов`язання за кредитним договором,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування 1/2 частини виконаного зобов`язання за кредитним договором №ML-0BC/001/2006 від 19 вересня 2006 року в розмірі 254922,55 гривень.

У позові позивач посилається на норму ч. 1 ст. 27 ЦПК України, згідно з якою позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, та вважає, що територіально розгляд справи відноситься за підсудністю до Нововолинського міського суду Волинської області, оскільки адреса місця реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 .

Натомість у ч. 1 ст. 30 ЦПК України зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

При цьому, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано. Спір може стосуватись як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, пов`язаних з нерухомим майном.

Тобто правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині першій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Оскільки предметом спору в даному випадку є стягнення коштів на відшкодування 1/2 частини виконаного зобов`язання за кредитним договором №ML-0BC/001/2006 від 19 вересня 2006 року в розмірі 254922,55 гривень, який забезпечений, укладеними між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та позивачем, договорами іпотеки від 19.09.2006 №РML-0BC/001/2006 та від 05.02.2010 №РML-0BC/001/2006, де предметами іпотеки відповідно є: квартира АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,048 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:003:007, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , то приходжу до висновку, що спір у справі виник з приводу вищезазначених об`єктів нерухомого майна, та належить до спору щодо майнових прав на вказане нерухоме майно і має розглядатись судом за місцезнаходженням майна.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, провадження № 12-73 гс 20.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, враховуючи, що нерухоме майно, зокрема: квартира АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,048 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:003:007, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що є предметом іпотеки договорів, укладених з метою забезпечення договору №ML-0BC/001/2006 від 19 вересня 2006 року за яким позивач просить стягнути з ОСОБА_2 кошти на відшкодування 1/2 частини виконаного зобов`язання в розмірі 254922,55 гривень, у зв`язку з цим, справа даному суду не підсудна, враховуючи положення ст. 30 ЦПК України справу необхідно передати в суд за місцезнаходженням спірного нерухомого майна, тобто в Богунський районний суд м. Житомира (Соборна площа, 1, Житомир, Житомирська область, 10002).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.30, 31 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування 1/2 частини виконаного зобов`язання за кредитним договором №ML-0BC/001/2006 від 19 вересня 2006 року в розмірі 254922,55 гривень передати на розгляд Богунського районного суду м. Житомир (Соборна площа, 1, Житомир, Житомирська область, 10002).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з одного суду до іншого, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скаргине пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Р. Ференс-Піжук