ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1261/23 Справа № 199/2869/22 Суддя у 1-й інстанції - Богун О.О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

адвоката Коренчук Тетяни Олександрівни-

представника ОСОБА_1 ,

на рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, пред`явленим до ОСОБА_1 , в якому просив:

- визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 та підлягає спростуванню, інформацію розповсюджену ОСОБА_1 у публікації на власній сторінці (акаунті) "Vitaliy Kindrativ" в соціальній мережі Facebook від 10 листопада 2021 року;

- зобов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену недостовірну інформацію протягом 10 календарних днів після набрання рішенням законної сили у цій справі у спосіб, який відповідає способу поширення цієї інформації, а саме: шляхом розміщення у вигляді окремої публікації на власній сторінці (акаунті) "Vitaliy Kindrativ", персоналізоване посилання на профіль в соціальній мережі Facebook, у відкритому для всіх користувачів соціальної мережі Facebook доступі, резолютивної частини рішення суду у цій справі із зазначенням наступного: "Інформація, яка була поширена мною у публікації від 10 листопада 2021 року є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 :"Під керівництвом Карпенка державне підприємство «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг. За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн грн. Інформацію по даним порушенням вже направлено в правоохоронні органи. Сьогодні зранку стало відомо, що колишній генеральний директор ДП «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» ОСОБА_4 перешкоджає вступу на посаду нового в. о. шляхом блокування можливості внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Розцінюю це як спробу рейдерської атаки на стратегічне державне підприємство";

- зобов`язати ОСОБА_1 редагувати публікацію на власній сторінці (акаунті) "Vitaliy Kindrativ" в соціальній мережі Facebook від 10 листопада 2021 року, яка розміщена на веб-сторінці за посиланням, шляхом видалення наступної інформації: "Під керівництвом Карпенка державне підприємство «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг. За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн грн. Інформацію по даним порушенням вже направлено в правоохоронні органи. Сьогодні зранку стало відомо, що колишній генеральний директор ДГІ «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» ОСОБА_4 перешкоджає вступу на посаду нового в.о. шляхом блокування можливості внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Розцінюю це як спробу рейдерської атаки на стратегічне державне підприємство".

Також просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він займав посаду генерального директора державного підприємства "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України", однак 10 листопада 2021 року у соціальної мережі Facebook головою Державної служби морського та річкового транспорту України ОСОБА_1 , на власній сторінці (акаунті) "Vitaliy Kindrativ" було розміщено публікацію про позивача, яка поширена відповідачем серед необмеженого кола осіб, яку позивач вважає такою, що є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності. Дана інформація, на думку позивача, має яскраво виражений негативний характер та порушує право на повагу до його честі, гідності та недоторканність ділової репутації. Вказані дії негативно позначились на діяльності позивача, заподіяли шкоду його честі, гідності та погіршили його ділову репутацію. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Амір-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 та підлягає спростуванню, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_1 у публікації на власній сторінці (акаунті) " ОСОБА_5 " (персоналізоване посилання на акаунт ІНФОРМАЦІЯ_1 в соціальній мережі Facebook від 10 листопада 2021 року, яка розміщена на веб-сторінці за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме:

"Під керівництвом Карпенка державне підприємство «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг. За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн грн. Інформацію по даним порушенням вже направлено в правоохоронні органи. Сьогодні зранку стало відомо, що колишній генеральний директор ДП «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» ОСОБА_4 перешкоджає вступу на посаду нового в. о. шляхом блокування можливості внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Розцінюю це як спробу рейдерської атаки на стратегічне державне підприємство ".

Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену недостовірну інформацію протягом 10 календарних днів після набрання рішенням законної сили у цій справі у спосіб, який відповідає способу поширення цієї інформації, а саме: шляхом розміщення у вигляді окремої публікації на власній сторінці (акаунті) " ОСОБА_5 " (персоналізоване посилання на акаунт ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в соціальній мережі Facebook, у відкритому для всіх користувачів соціальної мережі Facebook доступі, резолютивної частини рішення суду у цій справі із зазначенням наступного: "Інформація, яка була поширена мною у публікації від 10 листопада 2021 року є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 :"Під керівництвом Карпенка державне підприємство «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг. За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн грн. Інформацію по даним порушенням вже направлено в правоохоронні органи. Сьогодні зранку стало відомо, що колишній генеральний директор ДП «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» ОСОБА_4 перешкоджає вступу на посаду нового в. о. шляхом блокування можливості внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Розцінюю це як спробу рейдерської атаки на стратегічне державне підприємство".

Зобов`язати ОСОБА_1 редагувати публікацію на власній сторінці (акаунті) " ОСОБА_5 " (персоналізоване посилання на акаунт ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в соціальній мережі Facebook від 10 листопада 2021 року, яка розміщена на веб-сторінці за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом видалення наступної інформації: "Під керівництвом Карпенка державне підприємство «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг. За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн грн. Інформацію по даним порушенням вже направлено в правоохоронні органи. Сьогодні зранку стало відомо, що колишній генеральний директор ДГІ «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» ОСОБА_4 перешкоджає вступу на посаду нового в.о. шляхом блокування можливості внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Розцінюю це як спробу рейдерської атаки на стратегічне державне підприємство".

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5458 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 через свого представника адвоката Коренчук Т.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2021 року у соціальної мережі Facebook головою Державної служби морського та річкового транспорту України ОСОБА_1 на власній сторінці (акаунті) "Vitaliy Kindrativ" було розміщено публікацію наступного змісту:

"Вчора, 9 листопада 2021, за результатами позапланового внутрішнього аудиту я звільнив з посади генерального директора ДП «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» ОСОБА_3 .

Під керівництвом Карпенка державне підприємство «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг. За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 мли грн. Інформацію по даним порушенням вже направлено в правоохоронні органи.

Сьогодні зранку стало відомо, що колишній генеральний директор ДП «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» ОСОБА_4 перешкоджає вступу на посаду нового в. о. шляхом блокування можливості внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Розцінюю це як спробу рейдерської атаки на стратегічне державне підприємство ".

Також судом першої інстанції досліджено Висновок експерта №056/31 від 14 лютого 2022 року, виготовлений Українським бюро лінгвістичних експертиз НАН України на виконання заяви представника позивача від 21 грудня 2021 року про проведення лінгвістичної експертизи щодо висловлювань, розміщених головою Державної служби морського та річкового транспорту України Кіндратівим Віталієм Зіновійовичем.

За результатами проведення лінгвістичної експертизи на поставлені питання було надано такі відповіді:

1.Висловлення "Під керівництвом Карпенка державне підприємство «Класифікаційне товариство» Регістр судноплавства України» незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг." містить інформацію про те, що ДП "Класифікаційне товариство" Регістр судноплавства України" під керівництвом ОСОБА_3 передало функції з технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, виражену у формі фактичного твердження.

2.Висловлення "За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн. грн. " містить інформацію про те, що за попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків ДП "Класифікаційне товариство" Регістр судноплавства України на суму понад 1 млн. грн., виражену у формі фактичного твердження.

3.Текст публікації (поста), оприлюдненої під іменем ОСОБА_5 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 містить інформацію про ОСОБА_3 , яка може бути принизливою для його честі й гідності і завдавати шкоди його діловій репутації. Зазначену інформацію, виражену у формі фактичних тверджень, містять такі висловлення:

Під керівництвом Карпенка державне підприємство "Класифікаційне товариство " Регістр судноплавства України" незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, що фактично монополізувало ринок надання вищезгаданих послуг.

За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн. грн.

Як показано в відповідях на питання 1-4 висновку експерта (арк. 23 висновку), текст публікації (поста), оприлюдненої під іменем ОСОБА_5 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позицій лінгвістичної кваліфікації така інформація про ОСОБА_3 є негативною, здатна викликати до нього недовіру й неповагу, може бути принизливою для його честі й гідності і завдавати шкоди його діловій репутації. Зазначену інформацію про ОСОБА_3 виражено у формі фактичних тверджень.

Також експертом встановлено, що "В аналізованому висловленні суб`єкт, якого стосується інформація, актуальна в розрізі питання 1, представлений словесним позначенням ОСОБА_6 . Зв`язками граматики тексту і за змістом аналізоване висловлення пов`язане з попереднім висловленням, а саме: Вчора, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами позапланового внутрішнього аудиту я звільнив з посади генерального директора ДП "Класифікаційне товариство" Регістр судноплавства України" Олександра Карпенка.

Експерт, виходячи з об`єктивних текстових показників, зазначив, що особа, представлена в аналізованому висловленні словесним позначенням ОСОБА_6 , може бути ідентифікована як ОСОБА_4 , керівник ДП "Класифікаційне товариство" Регістр судноплавства України". Реконструкція цієї інформації адресатом публікації є обов`язковою умовою осмисленого сприйняття тексту.

В силу ч.7 ст. 102, ч.5 ст. 106 ЦПК України, застосованими судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, визначено, що експертизу провів експерт Ажнюк Богдан Миколайович, директор Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, має вищу філологічну освіту (спеціальність англійська мова і література), доктор філологічних наук (спеціальності українська мова, загальне мовознавство), професор (спеціальність загальне мовознавство), загальний стаж наукової роботи - 40 років. До того, ж експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий исновок відповідно до ст.ст.384,385 КК України, що судом першої інстанції враховано та прийнято цей письмовий висновок експерта як належний та допустимий доказ у справі, який, до речі, відповідачем не спростований.

Таким чином, за результатами проведення лінгвістичної експертизи експертом встановлено, що текст публікації (поста), оприлюдненої під іменем ОСОБА_5 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосується саме Позивача ОСОБА_3 , виражений у формі фактичних тверджень, та що така інформація є негативною, здатна викликати до нього недовіру й неповагу, може бути принизливою для його честі й гідності і завдавати шкоди його діловій репутації.

З огляду на вищезазначене експертом також визначено, що словосполученнями "під керівництвом Карпенка державне підприємство "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" незаконним чином передало функції з проведення технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній'' Відповідач стверджує і доводить до необмеженого кола осіб інформацію про нібито факт незаконних дій, вчинених Позивачем. Більш того, словосполученням "За попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків державного підприємства на суму понад 1 млн. грн. Інформацію по даним порушенням вже направлено в правоохоронні органи''' Відповідач стверджує про нібито доведений факт завдання Позивачем збитків. Таким чином, у публікації Відповідача міститься фактичне твердження, а не висловлювання своєї думки чи оціночне судження. У цілому публікація Відповідача викладена як твердження про факти, оскільки у ній відсутні словосполучення "на мою думку" або "за фактами, встановленими досудовим розслідуванням" тощо, які б вказували на те, що інформація є оціночним судженням Відповідача, його роздумами або гіпотезою. За характером висловлювань і вжитих словосполучень публікація Відповідача є фактичними твердженнями, оскільки містить посилання на обставини як такі, що реально існують, які можна перевірити.

На арк.19 Висновку експерта №056/31 від 14 лютого 2022 року експерт дійшов наступного висновку:

"Інформацію про те, що ДП "Класифікаційне товариство" Регістр судноплавства України" під керівництвом ОСОБА_3 передало функції з технічного огляду водного транспорту в руки чотирьох приватних компаній, представлено в тексті як таку, що має реальний, а не уявний або прогнозований характер. За змістовими й формальними ознаками вона не співвідноситься з суб`єктивними уявленнями мовця про повідомлюване. Лексичних, граматичних або дискурсивних маркерів суб`єктивної модальності аналізоване висловлення та його прагмасемантичний контекст не містять. За всіма лінгвістичними параметрами інформація, наведена в аналізованому висловленні, відповідає критеріям фактичного твердження".

Також експертом встановлено, що "Інформацію про те, що за попередніми розрахунками незаконні дії ОСОБА_3 призвели до збитків ДП "Класифікаційне товариство" Регістр судноплавства України" на суму понад 1 млн. грн., представлено в тексті як таку, що має реальний, а не уявний або прогнозований характер. За змістовими й формальними ознаками вона не співвідноситься з суб`єктивними уявленнями мовця про повідомлюване. Лексичних, граматичних або дискурсивних маркерів суб`єктивної модальності аналізоване висловлення та його прагмасемантичний контекст не містять. За всіма лінгвістичними параметрами інформація, наведена в аналізованому висловленні, відповідає критеріям фактичного твердження" (арк.21-22 Висновку експерта).

Таким чином, інформація, поширена Відповідачем у своїй публікації в соціальній мережі Facebook, здійснена у спосіб категоричного та стверджувального висловлювання у формі повідомлення про існування конкретних обставин (фактів), тобто є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, і, відтак, така інформація може бути перевірена на предмет достовірності.

Суд першої інстанції вірно встановив, враховуючи те, що позивач є публічною особою, яка відіграє певну роль у суспільному житті України і межа допустимої критики щодо якого є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, що поширена інформація є негативною, оскільки її зміст вказує на те, що розповсюдження такої інформації може створити негативні наслідки для позивача, поставити під сумнів дотримання ним законодавства України та його моральних якостей, що узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у справі №757/45270/19-ц.

Як встановлено Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2021 у справі №761/32924/19-ц інформація на час її поширення повинна бути повною та перевіреною, а посилання вимагає наявності у особи, яка поширює інформацію невизначеному колу осіб, принаймні підтвердження даних, про які вона стверджує.

Зміст поширеної недостовірної інформації про нібито незаконні дії Позивача на посаді генерального директора державного підприємства "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" та збитки, начебто завдані такими діями, завдає шкоди діловій репутації Позивача, порочить його честь та гідність, оскільки спрямована на створення негативної соціальної оцінки позивача в очах оточуючих.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що оскільки за характером висловлювань і вжитих словосполучень поширена ОСОБА_1 негативна інформація про ОСОБА_2 є фактичними твердженнями, містить посилання на обставини, як такі, що реально існували, правдивість такої інформації не знайшла свого підтвердження, тому честь, гідність та ділова репутація позивача підлягає захисту шляхом спростування такої інформації.

З даним висновком повністю погоджується і колегія суддів.

Так, статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими.

Згідно з частиною першою статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію і таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно зі статтею 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (надалі - Постанова Пленуму від 27 лютого 2009 року) визначено поняття ділової репутації фізичної особи, під якою розуміють набуту особою суспільну оцінку її ділових і професійних якостей у разі виконання нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків, а під гідністю розуміють визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2021 року у справі №761/32924/19- ц про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації сформована наступна правова позиція.

Верховний Суд зазначає, що у справах про захист гідності, честі та ділової репутації суд повинен розмежовувати відомості, які принижують честь та гідність особи, від думок, поглядів, критичних висловлювань, ідей, оцінок, висловлених у порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова.

Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності: поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Частиною другою вказаної статті Закону визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій. а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Lingens v. Austria" зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що: "Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї "інформації" або тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе".

Так, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо,- а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Європейський суд з прав людини 02 червня 2016 року ухвалив рішення у справі №61561/08 "Інститут економічних реформ проти України", де, розглядаючи питання забезпечення балансу між свободою вираження поглядів та захистом репутації особи, зазначив, що відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції існує мало можливостей для обмеження політичних висловлювань чи дебатів з питань, що становлять суспільний інтерес, при цьому високий рівень захисту свободи вираження поглядів буде надаватися у випадках, коли висловлювання стосуються питання, що становить суспільний інтерес.

У цьому рішенні суд проводить відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції.

Враховуючи положення п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у публікації Відповідача наявний юридичний склад правопорушення, а саме:

а) інформацію, викладену Відповідачем у своїй публікації про Позивача в соціальній мережі Facebook, було доведено до відома широкому загалу, враховуючи кількість друзів та підписників Відповідача та людини, яка була відмічена у публікації, а також уподобань, коментарів та репостів публікації Відповідача;

б) поширена інформація стосується Позивача;

в) була поширена недостовірна інформація про Позивача, тобто така, що не відповідає дійсності;

г) поширена Відповідачем інформація порушує особисті немайнові права Позивача, тобто завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації.

Відповідно до положень Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Кабінету Міністрів України, а також рекомендацій, що містяться у Резолюції 1165(1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя, публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Враховуючи те, що позивач є публічною особою, яка відіграє певну роль у суспільному житті України і межа допустимої критики щодо якого є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, проте поширена інформація є негативною, оскільки її зміст вказує на те, що розповсюдження такої інформації може створити негативні наслідки для позивача, поставити під сумнів дотримання ним законодавства України та його моральних якостей. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі №757/45270/19-ц.

Як встановлено Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2021 у справі №761/32924/19-ц інформація на час її поширення повинна бути повною та перевіреною, а посилання вимагає наявності у особи, яка поширює інформацію невизначеному колу осіб, принаймні підтвердження даних, про які вона стверджує.

Зміст поширеної недостовірної інформації про нібито незаконні дії Позивача на посаді генерального директора державного підприємства "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" та збитки, начебто завдані такими діями, завдає шкоди діловій репутації позивача, порочить його честь та гідність, оскільки спрямована на створення негативної соціальної оцінки позивача в очах оточуючих.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року у справі № 758/12586/15 (провадження № 61-38937св18) зазначено, що «право на недоторканність ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише

у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена «з явним злим умислом», тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку. Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Конвенції захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом це передумова плюралізму поглядів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 761/38583/19 (провадження № 61-13116св20) вказано, що «відсутність зареєстрованих кримінальних проваджень щодо факту надання позивачем вказівок організувати акцію поблизу Адміністрації Президента України та її фінансування не свідчить про недостовірність поширеної інформації, а лише свідчить про те, що за цією інформацією не порушено кримінальних проваджень. Тому колегія суддів вважає, що посилання позивача щодо порушення відповідачем принципу презумпції невинуватості позивача має місце, з огляду на висновки Європейського суду з прав людини, який констатує, що має проводитись вагоме розрізнення між твердженнями про те, що особа лише підозрюється у вчиненні певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила (Bohmer v. Germany. 54, 56, Nestak v. Slovakia, 88-89). Слід принципово розрізняти повідомлення про те, що когось лише підозрюють у вчиненні злочину та чітку заяву, зроблену за відсутності остаточного вироку, про те, що особа вчинила злочин (Ismoilov and Others v. Russia, № 2947/06 від 24 квітня 2008 року)».

Суд першої інстанції вірно надав цьому правову оцінку, спиравшись на норми ст. 62 Конституції України, ст.2 КК України, ст. 17 КПК України, ст. 34 Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з цим, суд першої інстанції, застосувавши норми ст.ст. 23, 277, 280 ЦК України, що прямо має співвідношення до порушеного права позивача з приводу приниження його ділової репутації негативними висловлюваннями ОСОБА_1 в бік ОСОБА_2 , та правильно визначивши, як фактичні твердження, вважав вірним такий спосіб захисту, що відповідає ч.2 ст. 16 ЦК України, як стягнення моральної шкоди.

Так, колегія суддів відзначає, що Для повного розуміння варто звернути увагу й на те, що під діловою репутацією фізичної особи розуміють набуту особою суспільну оцінку її ділових і професійних якостей у разі виконання нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків, що передбачено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 р. № 1.

Передусім право на відшкодування моральної шкоди за зіпсовану ділову репутацію виникає у фізичної чи юридичної особи внаслідок поширення про неї недостовірної інформації.

Таке право регламентовано положеннями Конституції України, якими, зокрема, встановлено, що кожному гарантовано право на відшкодування матеріальної й моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням недостовірної інформації (ст. 32).

Найдієвішим способом відшкодування моральної шкоди, яка пов`язана з порушенням права на недоторканність ділової репутації, є пред`явлення позову до заподіювача шкоди.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач є заподіювачем шкоди позивачеві, тому останній має повне право на пред`явлення позову про стягнення моральної шкоди до відповідача, з чим погоджується і колегія суддів, як і погоджується із визначеним судом першої інстанції її розміром, який буде достатнім для відновлення порушеного немайнового права позивача і не призведе до його збагачення за рахунок стягнутої суми моральної шкоди.

При цьому колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права та спростовуються вищевикладеним.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Коренчук Тетяни Олександрівни представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров