Справа № 452/48/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" лютого 2023 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Дашинича Івана Богдановича до ОСОБА_2 , Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, треті особи Самбірська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Самбірський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» про скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсними (скасування) правовстановлюючих документів, усунення перешкод у користуванні власністю,
за участю представника позивача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
Факт наявності проїзду вже встановлений рішенням Самбірського міськрайонного суду від 02.02.2001р. ухваленого по справі №2-245/2001р., а тому така обставина з урахуванням ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Незважаючи на наявність, встановленого рядом вищеописаних офіційних документів, заїзду/проїзду (його ширини, довжини) від АДРЕСА_1 до належної ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , своїми рішеннями сприяє ОСОБА_6 у набутті у власність останнім частини земельної ділянки, яка не підлягає приватизації, що відповідно приведе до порушення не тільки прав позивача, а і діючих на той час ДБН 360-92**, де в п.3.22 зазначено, що у районах садибної забудови до житлових та громадських будинків слід передбачати проїзди завширшки 3,5м придатні для проїзду спецавтомобіля.
ОСОБА_2 за сприянь органу місцевого самоврядування, встановлює ОСОБА_1 та його сім`ї обмеження щодо вказаного вище проїзду/заїзду до належної йому земельної ділянки, зокрема забороняє проїзд легкового, вантажного та спецтранспорту. Випадки руху транспорту спірним проїздом/заїздом супроводжуються значними скандалами.
Окрім того, виготовлена ОСОБА_6 технічна документація не погоджувалася з суміжним землевласником - позивачем ОСОБА_1 , який на час виготовлення/погодження такої документації перебував за кордоном.
Зазначене привело до того, що ОСОБА_2 (або за його дорученням члени його сім`ї) обмежує ОСОБА_1 та його сім`ю у доступі/заїзді до належної йому земельної ділянки, а відтак і здійсненні прав власності, шляхом встановлення на спірному заїзді дерев`яних воріт, металевих штирів (умовних позначок - самовільно встановлених «межових знаків» - ліній), а також постійними скандалами при проході чи заїзді ОСОБА_1 та його сім`єю до належної їм земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
06.12.2022 року представником позивача адвокатом Дашиничем І.Б. подано до суду заяву про уточнення позовної вимоги щодо визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину серії 1 -545 від 27.07.2020р.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Дашинич І.Б. під час розгляду справи по суті позов підтримав, посилаючись в обґрунтування на викладені в ньому обставини та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.
Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Буца А.М. позов не визнав та пояснив, що рішення Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 616 від 15.05.2014 року щодо надання дозволу та № 964 від 19.02.2015 року про виготовлення технічної документації, були ухвалені законно, згідно акту комісії, проведених перевірок, з виходом на місце. Тому в цій частині позов не визнають.
Представник третьої особи Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області у судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, покладаються на об`єктивність та повноту розгляду по цивільній справі та законність прийнятого рішення.
Представники третіх осіб Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Самбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав:
ОСОБА_1 є власником житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12799947 та договору купівлі - продажу житлового будинку від 16.08.2005р. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Малою М.В. та зареєстровано в реєстрі за №2981 (а.с. 4, 5).
До даної земельної ділянки проходить заїзд/проїзд шириною 3.5м, довжиною 28,30м, що зокрема відображено у вказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД №454427, де зазначено між літерами «Б» до «В» - землі загального користування заїзд, а також наявність такого заїзду вбачається з опорного плану села Воютичі за 1969 р. (а.с. 10).
Окрім цього у акті обстеження земельної ділянки від 15.12.2000р., який затверджений рішенням Воютицької сільської ради від 29.12.2000р. №128 наявні посилання на те, що ширина проїзду складає 3,5 метра (а.с. 12).
Із рішення Самбірського районного суду Львівської області від 02.02.2001 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод, відомо про задоволення позову та зобов`язано ОСОБА_6 , який проживає у с. Воютичі Самбірського району Львівської області, не чинити перешкод в користуванні спільним проїздом шириною 3,5 м, довжиною 28,3 м ОСОБА_5 до його земельної ділянки та житлового будинку у АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Отже, при вирішенні спору між ОСОБА_5 (в якого ОСОБА_1 купив будинок) та ОСОБА_6 (після якого успадкував ОСОБА_2 ) також встановлено наявність проїзду до земельної ділянки, по АДРЕСА_1 (колись належної ОСОБА_5 , а тепер ОСОБА_1 ).
Із копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідчених державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори 27.07.2020 року відомо, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його внук ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видані ці свідоцтва, складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0345 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 92-130).
Із рішення №616 від 15.05.2014р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) ОСОБА_6 » відомо, що сесія Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області вирішила надати ОСОБА_6 дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,0400 га, за рахунок земель, які перебувають у користуванні ОСОБА_6 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в АДРЕСА_1 (а.с. 13)
Із долученої до справи технічної документації, зокрема кадастрових планів та фототаблиці, відомо про сутт`єве зменшення ширини заїзду, за рахунок чого мало місце збільшення площі земельної ділянки відповідача та створені перешкоди у використанні заїзду для позивача (а.с. 15-36).
Згідно Акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_6 від 20.08.2014 року відомо про відсутність підпису ОСОБА_1 , який представника суміжного землеволодіння (а.с. 23).
Відповідно до ч.4 ст.83 Земельного Кодексу України, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать в тому числі землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).
Статтею ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Пунктом «г» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
За змістом ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах захист права власності та інших речових прав», право вимоги належить не тільки власнику, а й особі яка володіє майном (п.33,34,35).
Згідно абзацу 4 п. 33 даної Постанови, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
Із позиції викладеної КЦС ВС в постанові від 06.06.2019 по справі №468/1375/15-ц) відомо, що суд зобов`язаний встановити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; і в чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Враховуючи наведене в сукупності слід зазначити, що наявність проїзду/заїзду, про який зазначає позивач шириною 3.5м, довжиною 28,30м, відображена в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД №454427, акті обстеження земельної ділянки від 15.12.2000р., який затверджений рішенням Воютицької сільської ради від 29.12.2000р. №128, опорному плані села Воютичі за 1969 р. Також факт наявності проїзду встановлений рішенням Самбірського міськрайонного суду від 02.02.2001 року, ухваленого по справі №2-245/2001р., а тому така обставина з урахуванням ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Однак, незважаючи на даний факт, за рішеннями Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_6 набуто у власність частину земельної ділянки, яка не підлягає приватизації і чим порушуються права позивача.
Відповідачем, який, є спадкоємцем майна ОСОБА_6 , чиняться перешкоди позивачу щодо використання проїзду/заїзду до належної йому земельної ділянки, що чітко відображено у долученій до справи фототаблиці. Збільшення площі земельної ділянки, власником якої є відповідач, має місце за рахунок частини спірного заїзду/проїзду, що в свою чергу суперечить закону та порушує право позивача. Межі земельної ділянки, виділеної ОСОБА_6 із позивачем не погоджувались, що підтверджується долученим до позову актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_6 від 20.08.2014 року.
Відповідачами у під час розгляду справи в суді не спростовано протилежне та не доведено факт відсутності перешкод. Відтак, заявлений позивачами позов є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.
Із повідомлення Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 06.04.2021 року, адресованого ОСОБА_7 відомо, що звернення з приводу неправомірних дій зі сторони сусідів родини ОСОБА_8 02.04.2021 року зареєстровано в ІПНП Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області. В ході проведеної перевірки встановлено, що наведене у зверненні питання щодо встановлення меж земельних ділянок в компетенцію поліції не входить. Щодо вирішення земельного спору із сусідами ОСОБА_8 , рекомендовано звернутись в суд в порядку цивільного позову (а.с. 32).
За наведених вище обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими, підтверджуються долученими до позову документами та підлягають до задоволення в повному обсязі заявлених ним позовних вимог.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні і безперешкодному доступі до належної йому присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-визнати незаконним та скасувати рішення Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 616 від 15.05.2014 р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 »;
-визнати незаконним та скасувати рішення Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 964 від 19.02.2015 р. «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо встановленя меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_6 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд»;
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Бісковицька сільська рада Самбірського району Львівської області, адреса місцезнаходження с. Бісковичі, вул. Я. Мудрого, 3, Самбірський район Львівська область, поштовий індекс 81457, Ідентифікаційний код юр. о. 04370030.

Третя особа: Самбірська державна нотаріальна контора, адреса місцезнаходження м. Самбір, вул. Руська, 4, Львівська область, поштовий індекс 81400, Ідентифікаційний код юр. о. 02899513.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, адреса місцезнаходження м. Львів, пр. Чорновола, 4, поштовий індекс 79019, Ідентифікаційний код юр. о. 39769942.

Третя особа: Самбірський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії ДП «Центру ДЗК», адреса місцезнаходження м. Самбір, вул. Шевченка, 41, Львівська область, поштовий індекс 81400.

Повне судове рішення буде складено 03.03.2023 року.

Суддя