У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2023 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.,

при секретарі: Омельченко К.О.,

за участю:

представника заявника: Шипілова О.В.

представника заінтересованої особи: Іващенко І.О.

старшого державного виконавця: Гречух О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шипілова Олександра Вікторовича про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шипілов О.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Подану заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до повного виконання виконавчого провадження № 52998550, відкрите з примусового виконання виконавчого листа № 754/10595/15-ц, виданим Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України». Виконавче провадження № 52998550 відкрито 29.11.2016 року. 08.10.2021 року стягувач подав заяву про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання. 18.11.2021 року старшим державним виконавцем Гречух О.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документу в порядку п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». На підставі викладеного, представник заявника просить скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, яке було накладено ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року у справі за № 754/10595/15 за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. в межах виконання виконавчого провадження № 52998550.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримав, просив задовольнити з викладених підстав. Крім того, зазначив, що з липня 2022 року ОСОБА_1 перебуває у складі Правління Святошинської районної організації Товариства Червоного Хреста України та активно приймає участь у координації співпраці з благодійними організаціями Польщі та Словаччини з метою соціального забезпечення мешканців нещодавно звільнених від окупантів в харківській та Херсонських областях, де потребується виїзд за кордон у відрядження.

Представник стягувача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» проти задоволення заяви заперечувала. Пояснила, що у зв`язку із запровадженням в Україні карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid 19, значно ускладнило порядок примусового виконання рішення суду про стягнення боргу з боржника, перевірки майнового стану боржника та вжиття заходів з доступу до предмета іпотеки заставодержателем. 08.12.2020 року банком на адресу боржника було направлено лист із пропозицією врегулювати заборгованість відповідно до умов розробленого Продукту «Погашенні проблемної заборгованості індивідуальних позичальників із застосуванням реструктуризації». Така пропозиція банку залишилася без уваги боржника. Питання погашення заборгованості врегульовано не було. У зв`язку із відсутністю позитивного результату щодо виконання рішення суду про стягнення боргу в межах виконавчого провадження, банком було прийнято рішення про відкликання з виконання виконавчого документу з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та подання на виконання приватному виконавцю. 18.11.2021 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу. З початком дії в Україні воєнного стану робота автоматизованої системи виконавчого провадження була зупинена. Вказані вище обставини стали перешкодою у вирішенні питання подання банком на виконання виконавчого документу приватному виконавцю. Рішення суду про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 на користь банку на сьогодні є невиконаним, борг не сплачується. Боржник в свою чергу ухиляється від виконання рішення суду, оскільки без дозволу банку зареєстрував у житловому будинку малолітню дитину та звертався до Господарського суду м. Києва щодо визнання його банкрутом.

Державний виконавець проти задоволення заяви заперечував. Пояснив, що станом на день розгляду заяви боржника, рішення суду не виконано, виконавчий збір не сплачено. Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу не є доказом виконання рішення суду. Постанова про закінчення виконавчого провадження, яка дійсно може свідчить про виконання рішення суду винесена не була. Боржник всіляко ухиляється від виконання рішення суду.

Вислухавши пояснення представників сторін та державного виконавця, вивчивши заяву, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.05.2016 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Будівельна українська Спілка» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 389663,86 доларів США, пеню - 3072570,35 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.04.2017 року залишено без змін рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року.

З письмових матеріалів справи вбачається, що 07.11.2016 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 754/10595/15-ц.

29.11.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабановим В.В. відкрито виконавче провадження (ВП № 52998550) з примусового виконання виконавчого листа № 754/10595/15-ц від 07.11.2016 року виданий Деснянським районним судом м. Києва.

Як вбачається з письмових матеріалів справи 26.02.2018 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва звернувся державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

25.04.2018 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва подання державного виконавця задоволено. ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до повного виконання виконавчого провадження № 52998550 з виконання виконавчого листа по справі № 754/10595/15-ц виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитним договором.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2019 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року залишено без змін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шипілов О.В., як на підставу задоволення заяви посилається на те, що виконавчий лист № 754/10595/15 ц у виконавчому провадженні № 5299850 повернутий стягувачу, а виконавче провадження завершено. Резолютивна частина ухвали Деснянського районного суду м. Києва містить посилання, що боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до повного виконання виконавчого провадження № 5299850 з виконання виконавчого листа по справі № 754/10595/15 -ц, за таких обставин вважає, що заява підлягає задоволенню.

Проте, суд із вказаними доводами не погоджується з урахуванням наступного.

Положення ч. 1 ст. 441 ЦПК України закріплює, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух О.Я. від 18.11.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу не є доказом виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року, на забезпечення виконання якого було вжито захід у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні стягувач, боржник та державний виконавець зазначили, що на день розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року виконано не було.

Крім того, представник стягувача на підтвердження невиконання боржником рішення суду та зобов`язань за кредитним договором подала копію постанови старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко А.О. від 05.10.2022 року про відкриття виконавчого провадження № 69981390 з примусового виконання виконавчого листа № 754/10595/15 ц від 07.11.2016 року Деснянського районного суду м. Києва.

Згідно постанови старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко А.О. від 02.11.2022 року виконавчий лист № 754/10595/15 -ц передано до Обухівського відділу державно виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до постанови від 08.11.2022 року державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарем О.Ю. прийнято виконавче провадження № 69981390 з примусового виконання виконавчого документу № 754/10595/15 -ц.

Крім того, перебування ОСОБА_1 у складі Правління Святошинської районної організації Товариства Червоного Христа України, як підставу для скасування заходів забезпечення виконання судового рішення суд до уваги не приймає враховуючи положення ст.. 441 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Шипілова О.В. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки сукупність досліджених обставин справи, не дають на даний час підстав дійти переконливого висновку про наявність обставин для скасування обмежувальних заходів, вжитих на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України, відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Згідно ч. 7 ст. 441 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Шипілова Олександра Вікторовича про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено: 03.02.2023 року.

Суддя: В.О.Сенюта