справа № 489/919/22 провадження №2/489/496/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі ТДВ «СК «Гардіан»), третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення доплати страхового відшкодування

встановив:

У лютому 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача доплати страхового відшкодування в сумі 27032,22 грн., а також 3000,00 грн. витрат на оплату професійних правничих послуг та 992,40 грн. судового збору.

Як на підставу позовних вимог вказано, що постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.01.2022 у справі № 489/7224/21 ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» полісом № АР/1420463, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме в дорожньо-транспортній пригоді (далі ДТП), що сталася 29.10.2021 в м.Миколаєві, в результаті якої водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ГАЗ 31105 Волга, державний номерний знак НОМЕР_1 , та допусти зіткнення з транспортним засобом Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Ліміт відповідальності ОСОБА_2 згідно полісу складає 130000,00 грн. з франшизою 2600,00 грн., які відповідач сплатив позивачу.

29.10.2021 ОСОБА_1 надіслала ТДВ «СК «Гардіан» заяву на виплату страхового відшкодування та 24.11.2021 отримала страхове відшкодування в розмірі 12117,78 грн., без отримання згоди позивача на розмір такого відшкодування.

Позивач неодноразово телефонувала на гараячу лінію страховика, писала скарги, але повної виплати страхового відшкодування так і не отримала. У грудні 2021 року надіслала претензію, але відповіді на неї теж не отримала.

24.01.2022 на власні кошти позивач відремонтувала свій транспортний засіб оплативши СТО «ФОП ОСОБА_3 » вартість робіт в сумі 41750,00 грн.

У відзиві на позовну заяву від 07.11.2022 № 0627/1 відповідач ТДВ «СК «Гардіан» в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Вказав, що підтверджує факт укладення договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/1420463, яким було забезпечено транспортний засіб ГАЗ 31105 Волга, державний номерний знак НОМЕР_1 . Також визнає факт ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , та те, що відповідальним за завдану шкоду є ОСОБА_2 .

На виконання вимог пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) 12.11.2021 на восьмий день робочий день з дня отримання повідомлення про ДТП, відповідачем було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу від 12.11.2021, у якому заначено детальний перелік механічних пошкоджень.

Також було замовлено Аварійний сертифікат № 44-D/99/6 про визначення вартості матеріального збитку, завданого колісного транспортного засобу від 18.11.2021, виконавець аварійний комісар ОСОБА_4 , кваліфікація кого підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом від 05.10.2020 та свідоцтвом аварійного комісара № 1631. Відповідно до Аварійного сертифікату ринкова вартість дослідженого КТЗ складає 130840,40 грн., коефіцієнт фізичного зносу КТЗ 0,7, вартість ремонту з ПДВ та без врахування зносу 24111,30 грн., вартість ремонту з ПДВ та з врахуванням зносу 16050,80 грн., вартість ремонту без ПДВ та з врахуванням зносу 14778,67 грн.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закон № 1961-IV - якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Так як на момент визначення розміру страхового відшкодування у досудовому порядку позивачем не було надано документів, які б підтверджували факт проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , та СТО є платником податку на додану вартість, підстави для доплати податку на додану вартість у відповідача були (та залишаються ) відсутні.

Відповідно до статті 12 Закон № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Тому розмір страхового відшкодування було зменшено на франшизу за полісом № АР/1420463 до 12178,67 грн. (14778,67 2600,00).

29.10.2021 позивач надала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування та 24.11.2021 на підставі висновків Аварійного сертифіката № 44-D/99/6 позивачу перераховано 12178,67 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 26233 від 24.11.2021, страховим актом № G-14848-1 та визнається позивачем.

Таким чином, відповідачем відповідно до вимог Закон № 1961-IV було здійснено весь комплекс заходів щодо оцінки розміру шкоди, завданої позивачу, у зв`язку із пошкодженням її транспортного засобу, а також проведено виплату страхового відшкодування у строки, передбачені законом. Отже відповідач, як страховик, виконав свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі.

Щодо наданого позивачем акту виконаних робіт від 24.01.2022, складеного ФОП ОСОБА_5 , згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 41750,00 грн., цей акт є неналежним доказом та підлягає відхиленню. Згідно акту виконаних робіт кришка багажника та ліхтар задній правий внутрішній підлягають заміні, в той час, аварійним комісаром визначено, що вказані запчастини можливо відновити шляхом ремонту. Такі позиції, як заміна панелі ліхтаря заднього, ремонту заднього правого лонжерону, пофарбування правого лонжерона не були зафіксовані під час огляду автомобіля, а тому вони не включені до Аварійного сертифікату № 44-D/99/6. Наслідком таких необґрунтованих операцій є безпідставне збільшення вартості ремонту транспортного засобу Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , принаймні на 14000,00 грн. Крім того, ФОП ОСОБА_5 не є оцінювачем, експертом або аварійним комісаром, напроти вказана особа має комерційну зацікавленість у збільшенні вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Також на момент ДТП строк експлуатації транспортного засобу Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , перевищував 12 років, згідно з приписами пункту 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), коефіцієнт фізичного зносу у даному випадку становить 0,7.

Проте, розмір позовних вимог визначено позивачем без застосування коефіцієнту фізичного зносу до запчастин пошкодженого транспортного засобу, що є прямим порушенням статті 29 Закон № 1961-IV та має наслідком безпідставне завищення заявлених вимог.

За умовами поліса розмір франшизи становить 2600,00 грн., але позивач франшизу заявила до відповідача, а не до водія забезпеченого транспортного засобу, що є порушенням норм чинного законодавства.

Одночасно, посилаючись на невизнання позовних вимог в повному обсязі та на незнання наперед результатів розгляду справи судом, ТДВ «СК «Гардіан» вважає за необхідне зазначити, що після застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,7 до вартості запчастин, які відображені в акті виконаних робіт, вартість ремонту транспортного засобу позивача складатиме 29745,00 грн., а після вирахування суми виплаченого страхового відшкодування та франшизи, розмір відшкодування складатиме 14965,33 грн. Тому, розмір доплати на користь позивача у будь-якому випадку не може перевищувати цієї суми.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 26.09.2022 повторно направлено відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви, у зв`язку із чим продовжено розгляд справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.01.2022 по справі № 489/7224/21 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме у ДТП, що сталася 29.10.2021 о 11:38 год. в м.Миколаєві на перехресті вулиці Старофортечній та проспекту Богоявленському, в результаті чого транспортний засіб Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» на підставі полісу № № АР/1420463, строк дії якого з 14.01.2021 до 13.01.2022.

Відповідно до умов полісу сума страхового відшкодування складає 130000,00 грн., франшиза 2600,00 грн.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , складного 29.10.2021 приватним підприємцем ОСОБА_6 в присутності позивача ОСОБА_1 , остання зауважень до результату огляду не мала.

12.11.2021 представником відповідача складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), відповідно до якого проведено огляд транспортного засобу позивача, в якому вказано назву деталів та опис пошкодження.

Наведений акт складений на підставі зовнішнього огляду та фотографування транспортного засобу за участю довіреної особи власника ОСОБА_7 .

Після чого, відповідачем було замовлено Аварійний сертифікат № 44-D/99/6 про визначення вартості матеріального збитку, завданого колісного транспортного засобу від 18.11.2021, виконавець аварійний комісар ОСОБА_4 , кваліфікація якого підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом від 05.10.2020 та свідоцтвом аварійного комісара № 1631.

Відповідно до Аварійного сертифікату ринкова вартість дослідженого КТЗ складає 130840,40 грн., коефіцієнт фізичного зносу КТЗ 0,7, вартість ремонту з ПДВ та без врахування зносу 24111,30 грн., вартість ремонту з ПДВ та з врахуванням зносу 16050,80 грн., вартість ремонту без ПДВ та з врахуванням зносу 14778,67 грн.

23.11.2021 ТДВ «СК «Гардіан» затверджено страховий акт № G-14848-1, відповідно до якого сума страхового відшкодування до виплати складає 12178,67 грн. та 24.11.2021 цю суму було перераховано ОСОБА_1 на рахунок в ПриватБанку платіжним дорученням № 26233.

24.12.2021 позивач направила відповідачу претензію, в якій вказала на недостатність страхового відшкодування в розмірі 12000,00 грн. для відновлення її транспортного засобу.

Із наданих позивачем доказів вбачається, що після проведення ремонту транспортного засобу витрати на його відновлення склали 41750,00 грн., що підтвердила Актом виконаних робіт (згідно із рахунком № 1-22), складеним ФОП ОСОБА_8 та квитанціями ПриватБанку від 06.01.2022 та 11.01.2022 про перерахування за ремонт автомобіля 13000,00 грн. та 28750,00 грн., що разом складає 41750,00 грн.

У зв`язку із цим, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактично понесеними нею витратами на ремонт автомобіля і раніше виплаченою їй сумою страхового відшкодування, з урахуванням франшизи, яка сплачена ОСОБА_2 , що складає 27032,22 грн. (41750,00 12117,78 2600,00).

При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (пункт 36.4 статті 36 Закону № 1961-IV).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36.2 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як встановлено судом, відповідачем проведена виплата позивачу страхового відшкодування в сумі 12117,78 грн. При цьому, матеріали справи не містять доказів узгодження з позивачем розміру такого відшкодування, що прямо передбачено пункту 36.2 статті 36.2 Закону № 1961-IV. Внаслідок цього, позивач понесла додаткові витрати на відновлення свого транспортного засобу.

Оскільки позивач, як потерпіла особа, має право на відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, несення якої вона підтвердила актом виконаних робіт, складеним ФОП ОСОБА_8 , та квитанціями ПриватБанку від 06.01.2022 та 11.01.2022 про перерахування за ремонт автомобіля грошових коштів сумі 41750,00 грн., суд виходить саме з такого розміру заподіяної матеріальної шкоди.

При цьому, з огляду на встановленні обставини суд вихиляє доводи відповідача, що вказаний акт виконаних робіт є неналежним доказом.

Крім того, як вбачається із вказаного в акті переліку пошкоджень, вони відповідають переліку пошкоджень зазначеному в протоколі огляду транспортного засобу від 29.10.2021, доданого до позову, та акту огляду транспортного засобу (дефектна відомості) від 12.11.2021, складеного представником відповідача, а запчастини, які замінено - вказаним пошкодженням.

Згідно абзацу другого пункту 36.2 статті 36.2 Закону № 1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Із акту виконаних робіт (згідно із рахунком № 1-22), складеного ФОП ОСОБА_8 , вбачається, що сума відновлювального ремонту визначена без податку на додану вартість. Не містять доказів того ФОП ОСОБА_8 є платником такого податку і матеріали справи .

Таким чином, відсутні підстави для зменшення відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до статті 12 Закону № 1961-IV, страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

У відзиві зазначено, що позивач сплату франшизи покладає на відповідача.

Між тим, із позову вбачається, що франшиза 2600,00 грн. сплачена позивачу ОСОБА_2 , а тому позивач страхове відшкодування зменшила на суму франшизи, що відповідає вимогам статті 12 Закону № 1961-IV.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , дане авто 2001 року випуску. Отже, на момент ДТП строк його експлуатації становив 20 років.

Пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону № 1961-IV встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

За вимогами пункту 7.41 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7.

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків, так як впливає на зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 пункту 8.6 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема якщо складові частини КТЗ раніше піддавалися відновлювальному ремонту або пофарбуванню повному, зовнішньому, частковому (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень, відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики) (підпункт «д»); в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону № 1961-IV, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.06.2019 у справі № 562/2018/16-ц.

Із акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_8 вбачається, що було замінено кришку багажника, замок кришки багажника, ліхтар задній правий зовнішній, ліхтар задній правий внутрішній, панель кріплення ліхтаря заднього правого. Всі ці запчастини, крім кришки багажника не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ, а тому на них не нараховується величина втрати товарної вартості КТЗ. Крім того, як слідує з акту виконаних робіт замінені запчастини не є новими та раніше перебували у використанні, як і кришка багажника, на яку не може бути нарахована величина втрати товарної вартості, так як раніше вона вже була піддана фарбуванню (підпункт «д» підпункт 8.6.2 пункту 8.6 Методики).

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача доплати страхового відшкодування в сумі 27032,22 грн. ( 41750,00 12117,78 2600,00)

Відповідно до положень статей 137, 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з професійною правничою допомогою, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Судом встановлено, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення даної справи позивачем було укладено Договір про надання правничої допомоги від 24.12.021 з адвокатом Гречаною Є.Й.

Відповідно до умов пункту 3.1 цього Договору вартість послуг адвоката складає 3000,00 грн. та до наданих послуг входить надання консультації після ДТП та до виплати страхового відшкодування, роз`яснення правової позиції, складання адвокатських записів, написання позовної заяви про відшкодування шкоди.

Перерахування адвокату коштів в сумі 3000,00 грн. позивач підтвердила квитанцією ПриватБанку № 0.0..1 від 10.02.2022.

У відзиву на позов заперечень проти розміру понесених позивачем витрати на правничу допомогу відповідач не навів.

Таким чином, так як суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі понесенні позивачем витрати на правничу допомогу покладаються на відповідача.

На підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 27032,22 грн. (двадцять сім тисяч тридцять дві гривні 22 коп.).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) та судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «страхова компанія «Гардіан», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 96;

третя особа ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 12.01.2023.

Суддя І.В. Коваленко