Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/2472/22
Номер провадження 2/950/116/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2023 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценко В. А.

з участю: секретаря судового засідання Радковської О.В.

розглянувши позовну заяву адвоката Кондратенка Максима Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Слобожани» про визнання договорів недійсними, стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.07.2020 року, 01.07.2021 року та 01.10.2021 року між ОСОБА_1 як фізичною особою та Споживчим товариством «Слобожани» були укладені договори оперативної оренди об`єкту нерухомості № 68, № 61 та № 78 відповідно, згідно яких ОСОБА_1 прийняла у строкове платне користування модуль 90/06-24 №9 площею 6,25 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки вважає, що відповідач не має жодних прав (володіння чи користування) на об`єкт, що передається в оренду, а самі договори оренди не відповідають вимогам цивільного законодавства України.

Тому представник позивачки звернувся до суду та просив визнати недійсними договори оперативної оренди об`єкту нерухомості № 68 від 01.07.2020 року, № 61 від 01.07.2021 року, № 78 від 01.10.2021 року, стягнути з відповідача збитки в розмірі 16 444 грн. 00 коп., кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача просила суд закрити провадження в справі з тих підстав, що позивачка є приватним підприємцем (в договорах зазначено свідоцтво про державну реєстрацію № 810802 від 27.11.2000 р.) і орендувала майно з метою використання його для здійснення підприємницької діяльності, внаслідок чого позовні вимоги повинні розглядатися в порядку господарського провадження.

Представник позивачки в підготовчому судовому засіданні проти закриття провадження у справі заперечив, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 укладала договори оренди як фізична особа, що підтверджується зазначенням в тексті договорів оренди реквізитів її паспорта та адреси.

Дані внесеного до договорів оренди свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1 як підприємця не можуть братися до уваги, так як факт підприємницької діяльності повинен стверджуватись відповідним витягом з державного реєстру.

При цьому дані про позивачку як фізичну особу вказані і в чеках та квитанціях, що підтверджують факт оплати орендних платежів, в актах передачі орендованого майна, талонах на закріплення торгівельного місця.

Позивачка в підготовчому судовому засіданні підтримала доводи свого представника.

З довідки (а.с. 10), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_2 займається торгівлею промисловими товарами на території речового ринку в модулі 90/06-24 торгівельне місце № 9, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

З договору № 68 (а.с. 23-25), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що орендодавець - СТ «Слобожани» передав, а орендар ОСОБА_2 , яка діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № 810802 від 27.11.2000 р. прийняла для використання з метою торгівлі промисловими товарами в строк з 01.07.2020 року до 30.06.2021 року модуль 90/06-24 № 9 площею 6,25 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З договору № 61 (а.с. 26-28), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що орендодавець - СТ «Слобожани» передав, а орендар ОСОБА_2 , яка діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № 810802 від 27.11.2000 р. прийняла для використання з метою торгівлі промисловими товарами в строк з 01.07.2021 року до 30.09.2021 року модуль 90/06-24 № 9 площею 6,25 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З договору № 78 (а.с. 29-34), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що орендодавець - СТ «Слобожани» передав, а орендар ОСОБА_2 , яка діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № 810802 від 27.11.2000 р. прийняла для використання з метою торгівлі промисловими товарами в строк з 01.10.2021 року до 30.06.2023 року модуль 90/06-24 № 9 площею 6,25 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З ордеру, акту та договору (а.с. 68, 87-88), досліджених в судовому засіданні вбачається, що представником СТ «Слобожани» є адвокат Мазнєва С.Г., вартість наданої нею професійної правничої допомоги визначена в розмірі 5 000 грн.

З актів та талонів (а.с. 79-83), досліджених в судовому засіданні вбачається, що модуль модуль 90/06-24 № 9 передавався представником СТ «Слобожани» Хоруженко Л.І. згідно з договорами оперативної оренди, а передача талона на закріплення торгового місця іншому підприємцеві заборонена.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд бере до уваги, що в тексті укладених договорів (а.с. 23-34) зазначені дані свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, що факт зайняття позивачкою підприємницькою діяльністю не оспорюється в судовому засіданні, а також той факт, що зазначені договори, які є предметом спору укладалися між сторонами з метою здійснення орендарем підприємницької діяльності і вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи представника відповідача щодо необхідності закриття провадження в справі.

Згідно вимог ст.ст. 124, 125 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, п.п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно постанови Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.10.2022 року у справі № 591/7326/19 судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Зазначений правовий висновок, викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 916/1261/18 (провадження № 12-37гс19).

Суд враховує доводи представника відповідача щодо необхідності закриття провадження в цивільній справі, оскільки в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що позивачка

на час існування договорів оренди була приватним підприємцем і використовувала орендоване майно з метою торгівлі промисловими товарами, тобто з метою здійснення господарської діяльності.

Вказані обставини стверджуються довідкою обслуговуючого кооператива «Креон» і п.п. 1.2 оспорюваних договорів оренди (а.с.10, 23-34) і не спростовуються доводами позивачки та її представника та наданими ними матеріалами справи.

За таких обставин суд вважає, що спір у цій справі за суб`єктним складом учасників та характером правовідносин підлягає вирішенню в господарських судах.

Тому суд не може взяти до уваги доводи позивачки і її представника і вважає необхідним провадження у справі закрити.

В частині стягнення судових витрат суд бере до уваги, що питання розподілу судових витрат, у тому числі і витрат на оплату послуг адвоката, вирішується за наслідками розгляду справи і враховує доводи представника відповідача щодо необхідності стягнення коштів на оплату правничої допомоги, так як останнім на обґрунтування своїх вимог до суду поданодоговір про надання правової допомоги від 17.06.2022 року, акт прийому передачі виконаних робіт та ордер адвоката, з яких вбачається, що вартість наданої відповідачу професійної правничої допомоги становить 5 000 грн.

Доказів про надання відповідачу професійної правничої допомоги на іншу суму суду не надано.

Сторона позивача своєї думки щодо наявності підстав для відмови в стягненні судових витрат не висловила.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що представником відповідача під час розгляду спору було поданозаяву про закриття провадження, вона витрачала свій час на ознайомлення з матеріалами судового провадження.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховує вимоги чинного законодавства в тій частині, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи і вважає необхіднимстягнути з позивачки на користь відповідача на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу 5 000 грн. 00 коп.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з позивачки на користь держави судовий збір, сплату якого було відстрочено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 19, 43, 49, 76, 133, 141, 142, 255-256, 260-261 ЦПК України, ст.ст. 124, 125 Конституції України , ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»;

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовною заявою адвоката Кондратенка Максима Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Слобожани» про визнання договорів недійсними, стягнення безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Споживчого товариства «Слобожани»42200, Сумська обл., м. Лебедин, пл. Соборна, 37А, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. на користь державного бюджету: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО