Справа № 752/6208/15-ц
Провадження № 6/752/147/23
У Х В А Л А

09.01.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ракоїд Є.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Інком Груп», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

12 грудня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із заявою про скасування встановленого йому тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, що застосовано відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 25.02.2019 р. у справі № 752/6208/15-ц

В обгрунтування заявлених вимог представник заявника посилається на те, що 25.02.2019 року Київським апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги АТ «Укрсоцбанк» на ухвалу суду від 05.12.2018 року про відмову в задоволенні подання головного державного виконавця Тертичної В.В. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон ухвалено постанову, якою тимчасово обмежено останнього у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №752/6208/15-ц від 05.05.2015 року, виданим Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» 1 669 368, 40 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 50 098 075, 55 гривень.

Вказаний захід застосований судом за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №52086132.

Прийнята судом апеляційної інстанції постанова обгрунтована ухиленням заявника від виконання судового рішення, яке полягає у невиконанні грошових зобов`язань за ним, невиконанні вимог державного виконавця щодо надання інформації про майновий стан ОСОБА_1 , перетином ним кордону в період з 05.06.2015 року по 19.06.2018 року.

Заявник зазначає, що існує ряд обставин, які свідчать про відсутність зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним виконавчим документом, та відповідно відсутність подальшої необхідності у продовженні дії вжитого судом обмеження у виїзді за межі України.

Так, ухвалою суду від 20 травня 2020 р. вирішено питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні №52086132, - ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою суду від 08 листопада 2022 р. замінено стягувача у виконавчому провадженні №52086132, яке здійснюється Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інком Груп».

Заявник посилається на те, що після укладення Договору факторингу №9-Ф/22 від 19.09.2022 р. між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Інком Груп», на підставі якого відбулась заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні №52086132, Стягувач і Боржник домовились про самостійне врегулювання заборгованості без участі органів примусового виконання судових рішень.

17 листопада 2022 р. представник стягувача (ТОВ «Факторингова компанія «Інком Груп») у виконавчому провадженні №52086132 звернувся до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про повернення виконавчого документа, що свідчить про відмову від примусового виконання судового рішення та виключає підстави до продовження застосування примусового виконання судового рішення до боржника, в тому числі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Повернення виконавчого документа стягувачу має наслідком фактичне припинення виконавчого провадження та виконавчих дій. В свою чергу, припинення виконавчого провадження та виконавчих дій виключає продовження тимчасових заходів обмеження прав Боржника, які накладались в межах такого виконавчого провадження і були спрямовані на примусове виконання рішення суду.

Заявник вказує, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України Боржника має місце вже понад 3,5 роки, що суперечить принципу пропорційності та значним чином порушує конституційні права та свободи ОСОБА_1 щодо вільного пересування за межі України. Натомість, такий захід жодним чином не сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення боргів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 подану заяву підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити, скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України, оскільки виконавче провадження по стягненню суми основного боргу припинене на підставі заяви стягувача, а ОСОБА_1 та новий кредитор врегулювали спір мирним шляхом. Представник заявника зазначив, що встановлені обмеження є порушенням законних прав та інтересів ОСОБА_1 , який є людиною похилого віку, страждає на важку форму цукрового діабету, має ряд побічних хвороб, в зв`язку з чим має нагальну потребу в отриманні професійної медичної допомоги за кордоном.

Представник заінтересованої особи - стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Інком Груп» (правонаступник ПАТ «Альфа-Банк») подану заяву підтримала в повному обсязі, зазначивши, що виконавче провадження про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 завершене, а отже підстави для продовження застосування заходів примусового виконання судового рішення до боржника, в тому числі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, відсутні.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти задоволення заяви та скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України заперечила в повному обсязі, посилаючись на те, що виконавче провадження про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 припинене, однак, боржником не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження і зняття обмежень може сприяти подальшому невиконанню виконавчих документів в цій частині.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом та в`їхати в Україну.

В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 23.03.2015 року в справі № 15/15 позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено частково. Стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 1 669 368, 40 доларів США та третейський збір у розмірі 25 500, 00 грн.

На підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 28.04.2015 р. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» видано виконавчі листи на примусове виконання рішення третейського суду від 23.03.2015 р.

За вказаними виконавчими листами 02.09.2016 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 52086132.

13.09.2016 року державним виконавцем винесена постанову про арешт майна боржника.

Крім того, державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду вживались заходи щодо отримання інформації про майновий стан боржника.

В серпні 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична В. В. звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 23.03.2015 року, посилаючись на те, що боржник жодних дій для виконання рішення суду не вчиняє, вимоги та виклики державного виконавця залишає без розгляду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року в задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної В.В. про встановлхння тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі Украї?и до виконання зобов`язань відмовлено.

25.02.2019 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, відповідно до якого тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним виконавчого листа №752/6208/15-ц від 05.05.2015 року Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» 1 669 368, 40 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 50 098 075, 55 гривень.

Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк», які відбулися 10 вересня 2019 року було затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року.

Ухвалою суду від 20 травня 2020 р. вирішено питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні №52086132, - ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-Банк».

В подальшому, 28.09.2022 року між АТ «Альфа-Банк», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Інком Груп», як фактором, було укладено договір факторингу № 9-Ф/22, предметом якого є право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами про іпотечний кредит № MRTG-85 від 30.03.2007 року та № MRTG-23 від 16.04.2007 року.

Ухвалою суду від 08 листопада 2022 р. замінено стягувача у виконавчому провадженні №52086132, яке здійснюється Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інком Груп».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року р. № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що після укладення Договору факторингу №9-Ф/22 від 19.09.2022 р. між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Інком Груп», на підставі якого відбулась заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні №52086132, Стягувач і Боржник домовились про мирне врегулювання спору, без участі органів примусового виконання судових рішень.

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 грудня 2022 року у ВП № 52086132 вбачається, що виконавчий документ був повернутий ТОВ «Фінансова компанія «Інком Груп» з підстав, передбачених пунктом 1 частиною першою статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Разом із тим вказаною постановою визначено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до пункту 4 розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 256/5/65, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Крім того, особа, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, знімається з контролю у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, на підставі частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; закінчення виконавчого провадження на підставі статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов`язань щодо сплати періодичних платежів.

Враховуючи тривалість обмеження прав боржника та звернення стягувача із заявою про повернення виконавчого документа, врегулювання питання щодо погашення заборгованості між стягувачем та боржником, суд вважає, що необхідність у застосуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відпала, в зв`язку з чим подана ним заява підлягає задоволенню.

Суд не може прийняти до уваги заперечення представника органів державної виконавчої служби щодо відсутності підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в зв`язку з існування виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, оскільки це є самостійні виконавчі документи, для забезпечення виконання яких обмеження не застосовувались.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Інком Груп», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , громадянин України, АДРЕСА_1 ), що застосовано відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 25.02.2019 р. до виконання виконавчого листа №752/6208/15-ц від 05.05.2015 року Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» 1 669 368, 40 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 50 098 075, 55 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя