Справа № 950/2210/22
Номер провадження 2/950/91/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

11 січня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю секретаря судового засідання Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2022 між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого він придбав у останньої садибу, розташовану по АДРЕСА_1 . Посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально вони домовилися до 21.03.2021 після оформлення відповідачкою усих необхідних документів. Однак, такий договір до цього часу нотаріально неукладений та непосвідчений, оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Тому позивач просив визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти задоволення позову не заперечує.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 21.01.2022 ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 за ціною 60000 грн. домогосподарство, розташоване по АДРЕСА_1 .

На підтвердження даного факту сторони склали договір (а.с. 11), який фактично є договором купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально посвідчити який вони домовилися у строк до 21.03.2022.

Майно, яке було набуте позивачем, складається з житлового будинку дерев`яного, 1922 року побудови, літ. «А», веранди дощатої літ. «а», веранди дощатої літ. «а1», загальною площею 73,20 кв.м., житловою площею 35,60 кв.м., надвірних будівель і споруд: погребу цегляного літ. «п/г»; сараю дощатого літ. «Б»; убиральні дощатої літ. «Г»; колодязя з/б кільця літ. «Д»; огорожі дощатої «№ 1-2», а також земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0955 га, кадастровий номер :01:036:0134 (а.с. 13-14,16-19, 20-22).

Однак, право власності позивача на придбану садибу до цього часу належним чином не оформлене, оскільки відповідачка у встановлений сторонами строк не виконала дій щодо нотаріального посвідчення договір купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_1 .

У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Частною 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 182, 220, 317, 328, 334, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на нерухоме майно, придбане у відповідачки за договором купівлі-продажу від 21.01.2022, а саме на садибу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку дерев`яного, 1922 року побудови, літ. «А», веранди дощатої літ. «а», веранди дощатої літ. «а1», загальною площею 73,20 кв.м., житловою площею 35,60 кв.м., надвірних будівель і споруд: погребу цегляного літ. «п/г»; сараю дощатого літ. «Б»; убиральні дощатої літ. «Г»; колодязя з/б кільця літ. «Д»; огорожі дощатої «№ 1-2», а також земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0955 га, кадастровий номер :01:036:0134.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО