Справа № 740/6633/21
Провадження № 2/740/54/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ніжинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни до актового запису про її народження, виключивши з актового запису відомості про ОСОБА_2 , як батька, записавши батьком ОСОБА_3 , та стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у жовтні 2019 року під час навчання та проживання у м.Києві вона познайомилася з відповідачем ОСОБА_3 , між ними виникла симпатія і вони почали зустрічатися. Відповідач часто приходив до неї у гуртожиток, вони проводили час у колі спільних знайомих. У грудні 2019 року вона повідомила йому про те, що вагітна, після чого ОСОБА_3 зник.

ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила дочку - ОСОБА_4 , про що повідомила відповідача ОСОБА_3 у телефонній розмові та просила його визнати себе батьком дитини. Відповідач ОСОБА_3 на її прохання не відреагував. За згодою свого батька вона записала батьком дитини її батька ОСОБА_2 .

Зазначає, що відповідач є біологічним батьком дитини, а тому просить позовні вимоги задовольнити, визнати відповідача батьком ОСОБА_4 та стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітню дочку у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він не визнає позов з посиланням на те, що він не впевнений у тому, що є батьком народженої позивачкою дитини, оскільки паралельно з ним ОСОБА_1 мала інтимну відносини з іншими чоловіками. Він познайомився з ОСОБА_1 за розпиттям спиртних напоїв у кафе м.Києва. Після двохгодинного знайомства вона запросила його у гуртожиток, у якому на той час мешкала, і у них були інтимні стосунки. У подальшому він ще декілька разів зустрічався з позивачкою для заняття з нею інтимними стосунками. Ні він, ні ОСОБА_1 не бажали якихось інших стосунків. Вони не відчували себе парою і ніхто з них не бажав реєструвати шлюб, тим більше, що на той час йому виповнилося 19 років, а позивачка була значно старшою за нього. Спільно вони не проживали і не вели спільне господарство, у них не було взаємного піклування, відвідування спільних знайомих, придбання спільного майна, що характерно для сімейних відносин. Через відсутність почуттів їх зустрічі припинилися. Коли позивачка повідомила його про вагітність, то він не визнавав своє батьківство і пропонував їй перервати вагітність у разі невизнання іншими чоловіками, з якими вона мала інтимні стосунки, свого батьківства. Про невпевненість позивачки у його батьківстві свідчить її звернення з позовом до суду через півтора роки після народження дитини.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року по справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

22 листопада 2022 року на адресу суду надійшли результати дослідження №36422 - аналіз ДНК на батьківство.

20 грудня 2022 року від відповідача ОСОБА_3 надійла заява, у якій він позовні вимоги визнає щодо визнання його батьком дитиниОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо стягнення аліментів на дитину позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), просить суд врахувати, що він має на утриманні дитину, 2022 року народження, та дружину, яка не працює, тому що перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

12 січня 2023 року позивачка надіслала до суду письмові заперечення, у яких зазначає, що відповідачем не надано доказів та не обґрунтовано часткове визнання ним позову про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) та не надано доказів неможливості сплати ним аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Зазначає, що вона є студенткою, отримує соціальну допомогу по народженню дитини, а тому їй складно самостійно утримувати дитину.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов за викладених у ньому обставин та пояснила, що з відповідачем вони познайомились у середині жовтня 2019 року близько 23-00 години у барі у м.Києві і після цього вони почали зустрічатися, перебували в інтимних відносинах. Однією сім*єю вони не проживали, спільного господарства не вели і про створення сім*ї та народження дитини домовленості у них не було. Вони разом проводили вільний час, періодично зустрічаючись протягом двох місяців 2-3 рази на тиждень. Коли вона повідомила його про вагітність, то відповідач припинив спілкування з нею. Під час вагітності вона телефонувала його сестрам та йому з приводу матеріальної допомоги при народженні дитини, у відповідь на що ОСОБА_3 погодився по можливості допомагати їй у разі доведення його батьківства. Після звернення її з позовом до суду вони зустрічалися з відповідачем та його дружиною у м.Києві, де ОСОБА_3 самостійно зробив тест на батьківство і через тиждень надіслав ій результати дослідження - аналіз ДНК на своє батьківство.

Позивачка просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з посиланням на те, що ОСОБА_3 не довів, що він неспроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку, оскільки при народженні у нього другої дитини у шлюбі йому достовірно було відомо про те, що він уже має народжену нею дитину. Про його матеріальний стан їй нічого невідомо. Офіційно він не працевлаштований, проживає у квартирі батьків дружини, про наявність у нього у власності нерухомості або транспортних засобів відомості у неї відсутні. ОСОБА_3 має батька, двох сестер, мати у нього померла. Вона є студенткою денної форми навчання вищого навчального закладу у м.Києві, отримує близько 3000 грн щомісячно допомогу як одинока мати та допомогу як малозабезпечена сім*я і знаходиться у скрутному матеріальному стані.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутност та визнання позову у частині щодо визнання його батьком дитиниОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо стягнення аліментів на дитину позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) з урахуванням знаходження у нього на утриманні малолітньої дитини, 2022 року народження, та дружини, яка не працює у зв*язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

У судовому засіданні встановлено, що 31.07.2020 позивачка, не перебуваючи у шлюбі, народила дочку - ОСОБА_4 , батьком якої визнав себе ОСОБА_3 після звернення ОСОБА_1 з позовом до суду та проведення відповідачем аналізу ДНК на своє батьківство.

ОСОБА_3 з 20.09.2021 перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, мають спільну дитину дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.135 СК та пункту 4 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України (далі СК) при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

З свідоцтва про народження дитини вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10).

25 січня 2022 року судом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для вирішення питання про визначення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до результату дослідження №36422 - аналізу ДНК на батьківство - встановлено ймовірність батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_7 на 99, 999994%.

Згідно ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки відповідач разом з позивачкою не проживає, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на дитину.

За правилами частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є також батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно свідоцтва про народження, що відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Докази про доходи відповідача, наявність у нього у власності нерухомості, транспортних засобів суду не надані.

Проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню 1/6 частка його заробітку (доходу) на утримання дитини з урахуванням доходів та витрат сторін, а також інтересів та потреб у матеріальному забезпеченні дитини.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1816 грн на користь держави.

Керуючись ст. 121,122,136,138, 182-183 Сімейного Кодексу України, ст.4, 13, 81, 263-265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Немерче Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої у м.Ніжині Чернігівської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Внести зміни до актового запису №310 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 05 серпня 2020 року, виключивши відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши у графі «батько» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.

Рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20 січня 2023 року.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова