07.03.2023 Справа № 469/228/23
2-з/469/2/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2023 року смт.Березанка Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури про забезпечення позову, -
Заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури 06 березня 2023 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в інтересах держави до Миколаївської районної державної адміністрації, Коблівської сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державного лісового фонду шляхом визнання незаконними і скасування розпоряджень і рішень, визнання недійсним договорів оренди та купівлі-продажу та повернення земельної ділянки, до пред"явлення позову.
Прокурор просив з метою запобігання розпорядженню спірною земельною ділянкою, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, вжити заходів до забезпечення позову шляхом:
На підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2012 року № 457 ОСОБА_2 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_1 , який 31 жовтня 2012 року отримав державний акт на право власності серії ЯК № 983271; згідно з договором іпотеки від 10 серпня 2016 року № 1109 зазначена ділянка перебувала в іпотеці у ОСОБА_3 , яка стала власником спірної земельної ділянки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03 листопада 2016 року № 1606.
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 01 вересня 2020 року у справі № 469/280/16 спірну земельну ділянку витребувано у ОСОБА_3 у власність держави в особі Березанської РДА з правом постійного користування ДП Очаківське ЛМГ, на підставі вказаного рішення право власності на земельну ділянку 08 жовтня 2020 року зареєстровано за Березанською РДА, після чого розпорядженням Березанської РДА від 04 січня 2021 року №5 спірну земельну ділянку передано у комунальну власність Коблівській сільській раді, як таку, що ввійшла в межі населеного пункту Коблеве відповідно до проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж населеного пункту Коблеве; розпорядженням Коблівської сільської ради від 11 лютого 2021 року № 36 спірну земельну ділянку прийнято у комунальну власність Коблівської сільської ради, право на яку як на землі рекреаційного призначення зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2021 року за Коблівською сільською радою, запис № 40715893, тобто земельна ділянка державного лісового фонду перейшла до комунальної власності всупереч встановленій законом забороні та одночасно із незаконною зміною її цільового призначення із земель лісогосподарського призначення на землі рекреаційного призначення, хоча рішення про вилучення, зміну цільового призначення, припинення право постійного користування земельною ділянкою, що перебуває у власності ДП Очаківське ЛМГ, не приймалось.
У подальшому рішенням Коблівської сільської ради від 10 лютого 2021 року спірну земельну ділянку надано в оренду ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, про що 17 лютого 2021 року укладено договір оренди та 01 квітня 2021 року вчинено запис у Державного реєстру за № 41402863, а 15 грудня 2021 року Коблівською сільською радою прийнято рішення №51 про продаж спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 та 04 лютого 2022 року укладено договір купівлі-продажу №40, про що 04 лютого 2022 року в Державному реєстрі вчинено запис за № 46522197.
Прокурор зазначав, що наявність у ОСОБА_1 правомочностей власника майна надає йому можливість розпорядитися спірною земельною ділянкою на користь третіх осіб, ініціювати питання зміни цільового призначення та виду її функціонального використання, протиправно забудувати спірну ділянку, що призведе до неможливості реального судового рішення та захисту інтересів держави.
Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст.150 ЦПК України).
З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо земельної ділянки, яка відноситься до земель державного лісового фонду та розташована в межах Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, майно, на яке позивач просить накласти арешт, є предметом спору, а тому, враховуючи цільове призначення земельної ділянки, вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами; відповідач ОСОБА_1 є власником зазначеного майна, а тому має реальну можливість розпорядження цим майном на власний розсуд до ухвалення рішення у справі шляхом, зазначеним у клопотанні прокурора, що може призвести до невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову; зазначені прокурором ризики вбачаються також з наявних у матеріалах справи відомостей про неодноразовий перехід прав на спірне майно; права інших осіб на вказане майно не зареєстровані, а тому не можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову.
При цьому зазначені прокурором види забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
Встановивши, що застосування вказаних у заяві заходів забезпечення позову є необхідним для вирішення судового спору, суд вважає за можливе заяву прокурора про забезпечення позову задовольнити.
Підстави для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст.154 ЦПК України судом не встановлені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Заяву прокурора про забезпечення позову задовольнити повністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів..
Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя: