Єдиний унікальний номер №461/9064/21
Провадження № 2/943/132/2023
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

23 лютого 2023 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Коса І.Б.,

за участю секретаря - Дутки С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Буську заяву про збільшення позовних вимог від 23.02.2023 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Яремко Ростислав Євгенійович про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем за законом та зміну черговості спадкування, -

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Яремко Ростислав Євгенійович про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем за законом та зміну черговості спадкування.

Відповідно до ухвали судді Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2021 року матеріали справи передані для розгляду за підсудністю до Буського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді від 27.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Сторони та їх представники в підготовче судове засідання не з`явились, незважаючи на їх повідомлення судом про час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Від представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Дегтяренка О.О. до суду надійшла письмова заява про збільшення позовних вимог від 23.02.2023, у якій адвокат Дегтяренко О.О., після ознайомлення із матеріалами спадкової справи ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи положення ст.ст. 49, 175 ЦПК України, просить прийняти до розгляду збільшені позовні вимоги шляхом підтримання первісних позовних вимог, зокрема, просить: встановити факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 грудня 2014 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити черговість спадкування, надавши ОСОБА_1 право на спадкування після померлого разом із спадкоємцем третьої черги за законом. Крім того, доповнивши вказані первісні позовні вимоги - новою позовною вимогою, де просить визнати за його довірителькою в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Мельник Л.Я. до суду надійшло письмове заперечення на вказану заяву про збільшення позовних вимог від 23.02.2023, у якій адвокат Мельник Л.Я., після ознайомлення із цією заявою, просить суд відмовити у прийнятті її до розгляду та завершити підготовчий розгляд справи із призначенням справи до судового розгляду. Зокрема, адвокат Мельник Л.Я. покликається на те, що пред`явлення позивачкою нової позовної вимоги суперечить предмету спору, така є по суті одночасною зміною предмета і підстави позову, що заборонено ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Крім того, вона подана з порушенням правил підсудності, оскільки стосується нерухомого майна (квартири), що знаходиться у Галицькому районі міста Львова. Відтак, ураховуючи наведене та зловживання позивачкою та представником їхніми процесуальними правами, представник відповідачки заперечує проти прийняття до розгляду вищевказаної заяви про збільшення позовних вимог.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану представником позивачки заяву про збільшення позовних вимог від 23.02.2023, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи із таких мотивів.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК).

Частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

В силу частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові КГС ВС в справі №910/18389/20 від 22.07.2021, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Аналогічний правовий висновок щодо неможливості одночасної зміни предмета і підстав позову міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №908/299/18, постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі №161/8070/19.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі №705/3153/21 зазначено, оскільки вимоги до відповідача і до його спадкоємця мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить принципу щодо неможливості одночасної зміни і підстав, і предмету позову.

Відтак наведене правове регулювання норми частини третьої статті 49 ЦПК України та судової практики його застосування Верховним Судом вказує на недопустимість одночасної зміни предмету та підстави позову, що на думку суду має місце в даному випадку.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи та заяви представника позивачки про збільшення позовних вимог від 23.02.2023, що стороною позивача заявлена нова позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , тобто вцілому, у той час, як первісні позовні вимоги зводяться до визнання її спадкоємцем за законом, зміни черговості спадкування, надання позивачці права на спадкування після померлого разом із спадкоємцем третьої черги за законом, тобто на частину спадкового майна, а тому суд вважає обгрунтованими доводи представника відповідачки про те, що подана заява про збільшення позовних вимог фактично зводиться до одночасної зміни предмета та підстави позову в частині вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, частиною першою статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Зважаючи на те, що предметом такого спору є безпосередньо нерухоме майно (квартира), що знаходиться у Галицькому районі міста Львова, а тому прийняття такої нової позовної вимоги судом до розгляду із первісними позовними вимогами порушило б вимоги виключної підсудності, що є неприпустимим, оскільки така підсудна лише Галицькому районному суду м. Львова.

Разом із тим, не підлягають до задоволення інші вимоги поданої представником позивачки заяви про збільшення позовних вимог від 23.02.2023, що зводяться до підтримання раніше викладених у позовній заяві первісних вимог (про встановлення факту проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 грудня 2014 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити черговість спадкування, надавши ОСОБА_1 право на спадкування після померлого разом із спадкоємцем третьої черги за законом), оскільки вони не змінюють ні предмету, ні підстави позову та повністю дублюють первісні позовні вимоги, які вже є предметом спору в цій справі.

За наведених обставин, суд вважає, що у прийнятті до розгляду заяви адвоката Дегтяренка О.О. про збільшення позовних вимог від 23.02.2023 слід відмовити повністю.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 30, 43, 49, 175, 247, 197, 198, 259, 260, 261, 263 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у прийнятті до розгляду заяви адвоката Дегтяренка О.О. про збільшення позовних вимог від 23.02.2023, - відмовити.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 , що в частині нової позовної вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 вона вправі звернутись з відповідним позовом в порядку ЦПК України до Галицького районного суду м. Львова за правилами виключної підсудності (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 30 березня 2023 року о 14.30 год. із повторним викликом учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали направити представникам сторін для ознайомлення на їх електронні адреси.

Повний текст ухвали суду складено: 23.02.2023 року.

Суддя І. Б. Кос