Ухвала

Іменем України

10 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 465/7648/19

провадження № 61-1649ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 січня 2023 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про знесення об`єктів, усунення перешкод у користуванні горищем та електрощитовою будинку,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду

м. Львова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про знесення об`єктів, усунення перешкод у користуванні горищем та електрощитовою будинку.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, в позові відмовлено.

28 листопада 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду Герегою І. М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви вказував, що у прохальній частині його позовної заяві зазначено вимогу про зобов`язання відповідачів за власні кошти знести самовільну добудову з надбудовою розмірами 4,60 м х 1,30 м та надбудову розмірами 4,40 м х 8,90 м до квартири АДРЕСА_1 ; відновити покрівлю та водовідведення будинку до попереднього стану, згідно фотофіксації фасаду до самочинного будівництва. Зазначав, що із змісту мотивувальної та резолютивної частин постанови суду вбачається, що стосовно зазначених позовних вимог не ухвалено рішення, зокрема зміст мотивувальної частини постанови не містить висновків про підстави відмови у задоволенні указаних позовних вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 січня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвала Львівського апеляційного суду від 10 січня 2023 року мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не є судом, що ухвалив рішення по суті заявлених позовних вимог, а зазначені заявником обставини не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні статті 270 ЦПК України, оскільки такі зводяться до незгоди з рішенням суду.

30 січня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 січня 2023 року, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом необґрунтовано відмовлено в ухваленні додаткового рішення, всупереч положенню пункту 1 частини першої статті 270 ЦПК України, яким визначено, що суд може ухвалити додаткове рішення, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17 (провадження № 61-4050св19) зроблено висновок по застосуванню статті 270 ЦПК України та вказано, що «додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав».

Оскільки в цій справі суд апеляційної інстанції не є судом, що ухвалив рішення по суті заявлених позовних вимог, а доводи заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення зводяться до незгоди з постановою суду, апеляційний суд зробив правильний висновок про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення апеляційним судом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня

1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвал (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норми права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 січня

2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про знесення об`єктів, усунення перешкод у користуванні горищем та електрощитовою будинку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат