Справа № 158/1568/20 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/236/23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкування з дітьми та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дітьми, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дочкою та сином. Позов обґрунтовував тим, що в період перебуванні у шлюбі з ОСОБА_1 з 07 липня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилося двоє дітей дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При розірванні шлюбу питання про те, з ким залишаться проживати діти, не виникало. Діти зареєстровані в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактичне їхнє місце проживання йому не відоме, оскільки відповідач самовільно забрала дітей і вже більше року не повідомляє про їх фактичне місце перебування. Раніше він надавав письмовий дозвіл дружині на виїзд дітей за кордон, оскільки обоє періодично виїздили на заробітки, беручи з собою дітей. З 2018 року відповідач почала чинити перешкоди у побаченнях з дітьми, спілкуванні з ними, грошові кошти, які він, будучи в Республіці Польща, давав на дітей самостійно, вона витрачала на власні цілі, забрала в дітей подаровані ним мобільні телефони. Він не знає про стан здоров`я своїх дітей. Вказував, що відповідач в наказовій формі забороняє спілкуватись дітям з ним. Приїжджаючи в Україну, відповідач нікому, окрім своєї сестри, не повідомляє про приїзд, на зв`язок не виходить. Він 16 липня 2019 року звернувся з письмовою заявою до органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації з проханням усунути перешкоди у побаченні з дітьми та участі у їхньому вихованні. Рішенням Служби у справах дітей від 22 серпня 2019 року №44/02-18 йому було дозволено безперешкодно спілкуватися з дітьми під час їх перебування в Україні за домовленістю з їхньою матір`ю, однак остання ігнорує таке рішення. Просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановивши для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми такі способи участі: побачення на релігійні свята Різдво, Пасху, Трійцю, на літніх канікулах не менше 3-х днів на тиждень, останню суботу місяця з 10 год до 18 год.

Заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2020 року позов у цій справі задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні із дітьми: донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлено ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми такі способи участі: побачення на релігійні свята: Різдво, Пасха, Трійся; побачення на літніх канікулах не менше 3 (трьох) днів на тиждень; побачення в кожну останню суботу місяця з 10 год 00 хв по 18 год 00 хв.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року у цій справі заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 21 серпня 2020 року залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на заочне рішення від 21 серпня 2020 року у цій справі. Вважає його таким, що порушує її права та права її неповнолітніх дітей, та таким, що винесене без врахування фактичних обставин справи. Суд не взяв до уваги її заперечення щодо позову, в яких вона вказала, що позивач не сплачує аліменти на утримання дітей, судом Республіки Польща винесено рішення про стягнення аліментів з позивача та про позбавлення його батьківських прав. Суд не дослідив докази, надані відповідачем. Вказані позивачем обставини про відібрання нею телефонів у дітей та надання ним грошових коштів для дітей не відповідають дійсності. Позивач здає в оренду та перешкоджає їй у доступі до житла, яке належить їм та їхній дочці на праві власності без її відома. Органом опіки і піклування позивачу визначено способи участі у спілкуванні та вихованні дітей на території України, однак він не звертався до органів влади в Республіці Польща з таким же питанням. Саме діти відмовились спілкуватися з батьком. Суд не врахував думку дітей при вирішенні справи. Просила скасувати рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення у цій справі, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні в апеляційному суді відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги, просити задовольнити з підстав у ній викладених.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, заслухавши відповідача та її представника, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2017 року шлюб між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1 було розірвано. Від цього шлюбу в подружжя народилося двоє дітей дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням органу опіки та піклування Ківерцівської державної адміністрації Волинської області № 44/02-18 від 22 серпня 2019 року позивачу ОСОБА_3 було дозволено безперешкодно спілкуватись з дітьми: дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час їх перебування в Україні за домовленістю із матір`ю.

З матеріалів справи встановлено, і це не заперечується сторонами, що вони разом з дітьми проживали у Республіці Польща, місце проживання дітей зареєстровано в м. Ківерці. На час вирішення спору сторони проживали окремо, діти проживали в Республіка Польща, в Україну приїжджали разом з матір`ю.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача ОСОБА_3 можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з нею, обґрунтовано вважав, що батько має право на спілкування з дітьми.

Визначений судом порядок та час спілкування батька з дітьми відповідає висновку органу опіки та піклування, інтересам дітей, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дітей та батьків, а також рівність прав батьків щодо дітей, не має нав`язливого та обтяжливого характеру, за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дітей та буде сприяє налагодженню довірливих відносин батька із дітьми. Визначення саме такого способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей є таким, що відповідатиме віковим потребам дітей. Для гармонійного розвитку дітей потрібні обидва батьки.

В апеляційній скарзі відповідач не наводить своїх заперечень саме щодо визначеного графіку і способу спілкування батька з дітьми, а взагалі заперечує можливість такого спілкування, що суперечить як вимогам закону, так і інтересам дітей.

Будь-яких неправомірних дій чи поведінки з боку позивача ОСОБА_3 до дітей чи до відповідача (колишньої дружини і матері дітей) не встановлено. Відповідачка ОСОБА_1 не надала доказів, які б свідчили, що спілкування дітей з батьком не буде відповідати їх інтересам в аспекті забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Неприязні стосунки, які склалися між відповідачем та позивачем, не повинні відображатися на відносинах з дітьми.

Відповідач не заявляла клопотання в суді першої інстанції про опитування дітей в судовому засіданні з приводу даного спору. Інтереси дитини не завжди можуть відповідати її бажанням, і відповідно до норм статті 171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. А тому посилання в апеляційній скарзі на те, що не було враховано думку дітей не заслуговують на увагу.

Питання щодо сплати аліментів не є предметом розгляду у справі щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми і не може бути підставою для відмови у позові.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач за рішенням районного суду Республіки Польща позбавлений батьківських прав, проте не подала ухвали суду про визнання в Україні цього рішення іноземного суду.

Рішенням Волинського апеляційного суду від 12 травня 2019 року у справі № 158/2326/18 було задоволено позов відповідачки ОСОБА_1 про виселення осіб з квартири, яка належить на праві спільної сумісної власності сторонам, знаходиться в м. Ківерці і вона має можливість нею користуватись.

Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дітей, а також інтереси дітей, їх вік, беззаперечне право батька на особисте спілкування з дітьми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дітей.

Рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді