Провадження № 2/761/890/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путрі Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в заочному порядку в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ПрАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому позивач просив стягнути з відповідача 45606,06 грн страхового відшкодування та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.10.2021 р. між сторонами було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності №ЕР-206168953 щодо транспортного засобу «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , строком дії по 04.10.2022 р., лімітом відповідальності - 130000,00 грн.

15.10.2021 року о 20 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra PKL34NU у м. Києві по проспекту Перемоги, 51, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1, Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2021 р. у справі №760/29581/21 винним у ДТП визнано ОСОБА_1 .

На час ДТП ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія.

ПрАТ «СК «УСГ» виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , в сумі 45606,06 грн

На досудові вимоги про врегулювання спору відповідач не реагує, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 15.10.2021 року о 20 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra PKL34NU у м. Києві по проспекту Перемоги, 51, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1, Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2021 р. у справі №760/29581/21 винним у ДТП визнано ОСОБА_1 .

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Vectra PKL34NU, була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності №ЕР-206168953 від 04.10.2021 р., строком дії по 04.10.2022 р., лімітом відповідальності - 130000,00 грн.

Сума страхового відшкодування, яке було виплачено ПрАТ «СК «УСГ» - власнику автомобіля Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , складає 45606,06 грн. Зазначене підтверджується протоколом узгодження про розмір страхового відшкодування від 18.11.2021 р., страховим актом від 08.12.2021 р.,розрахунком суми страхового відшкодування від 08.12.2021 р., платіжним дорученням від 09.12.2021 р.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як вбачається з постанови серії БАБ №006861 від 15.10.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідалності за ст. 126 ч.2 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу, оскільки 15.10.2021 р. о 21:20 год. під час оформлення ДТП за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 53 встановлено, що водій керував транспортним засобом Opel Vectra PKL34NU, без водійського посвідчення категорії «В», тобто без права керування транспортним засобом.

За умовами ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

У випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. При цьому, права страховика у такому випадку захищені підпунктом «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1Закону про обов`язкову відповідальність, яким передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу,який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 610/2229/18, провадження № 61-16760св19..

Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, потрібно стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УСГ» витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі - 45606,06 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 137, 141, 211, 223, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України; ст. ст. 22, 1166, 1191 ЦК України; Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ПрАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УСГ» витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі - 45606,06 грн., судовий збір в сумі - 2481,00 грн., а всього 48087,06 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ПрАТ «СК «УСГ», , адреса: м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2023 року