Справа №295/5485/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі судового засідання Карпішиній С.С.,

за участі представника позивача адвоката Войтовича М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання представника позивача адвоката Войтовича М.С. про зупинення провадження у справі та клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Центрально-Західне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ТОВ «Брайт Інвестмент» про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2022 року представник ОСОБА_2 адвокат Войтович М.С. звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки із кадастровим номером: :05:021:0005, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також зняти арешт з 1/2 частки указаного нерухомого майна, який був накладений 24.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківським А.С. на підставі постанови про арешт майна боржника від 24.02.2021 у виконавчому провадженні №48179140.

Після задоволення самовідводу судді Богунського районного суду м. Житомира Перекупки І.Г. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Кузнєцова Д.В.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 30.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

06.10.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що на даний момент відсутній предмет спору. В обґрунтування клопотання відповідач вказав, що після відкриття провадження у справі постановою державного виконавця від 26.07.2022 відповідно до ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" вирішено передати ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу спірний будинок та земельну ділянку. Актом від 26.07.2022 державного виконавц я, який виданий та затверджений в установленому законом порядку, спірний будинок та ділянка, передані ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу. Власність на спірне майно зареєстрована 28.07.2022 за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав. Відповідач додав, що подібний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №13/51-04 (провадження №12-67гс19).

06.10.2022 відповідач ОСОБА_1 на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

06.10.2022 представником позивача адвокатом Войтовичем М.С. в підготовчому судовому засіданні подане клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 295/6959/22. В клопотанні представник зазначив, що ОСОБА_2 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_1 , у якому із урахуванням заяви про зміну предмету позову просила визнати незаконними та скасувати згадані вище постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт передачі майна в рахунок погашення боргу від 26.07.2022 року від 26.07.2022 року. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2022 року у справі було відкрито провадження у справі № 295/6959/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з тим, що предметом позову по справі № 295/6959/22 є скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок боргу, а саме: житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер: :05:021:0005 за адресою: АДРЕСА_1 , а також беручи до уваги, що вказане майно є предметом позову у справі №295/5485/22, представник позивача вважає неможливим розгляд справи № 295/5485/22 та керуючись п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

21.11.2022 року ОСОБА_1 на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

12.01.2023 року в судовому засіданні представник позивача адвокат Войтович М.С., просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, оскільки, на його думку, на сьогоднішній день предмет спору існує. Крім того, просив задовольнити клопотання про зупинення провадження по справі №295/5485/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №295/6959/22, оскільки у разі залишення в силі оскаржуваних ОСОБА_2 постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок боргу суд, на думку адвоката, просто відмовить позивачу у задоволенні її вимог у справі №295/5485/22.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та представники третіх осіб Центрально-Західне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ТОВ «Брайт Інвестмент» в судове засідання 12.01.2023 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши окремі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Конкретизуючи цей висновок Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Таким чином суд наділений правом закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, та розглянути по суті заявлені позовні вимоги, а у випадку їх необґрунтованості - відмовити у їх задоволенні через безпідставність чи недоведеність згідно з вимогами ЦПК України.

Як вбачається по змісту позовних вимог, то ОСОБА_2 , зокрема, просить визнати за нею право власності на 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки із кадастровим номером: :05:021:0005, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, позивач фактично оспорює право власності ОСОБА_3 , а у подальшому ОСОБА_1 на частину спірного нерухомого майна, вважаючи себе співвласником даної частини майна.

Відтак судом встановлено, що між сторонами існує спір, а тому справа не може бути закрита на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з чим клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі слід залишити без задоволення.

У статті 251 ЦПК України наведено випадки, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Як згадувалось вище, у справі №295/5485/22 ОСОБА_2 , серед іншого, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки із кадастровим номером: :05:021:0005, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та на момент звернення позивача до суду із указаним позовом право власності на спірну частину майна було зареєстроване за ОСОБА_3 .

У свою чергу, у справі №295/6959/22 ОСОБА_2 з урахуванням уточнених вимог просить визнати незаконною та скасувати постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 26.07.2022, у зведеному виконавчому провадженні АСВП №30537249, видану старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сладь Т.П. про передачу ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу в сумі 1 538 702,90 грн. житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер: :05:021:0005, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , а також визнати незаконним та скасувати Акт передачі зазначеного спірного майна в рахунок погашення боргу від 26.07.2022 у зведеному виконавчому провадженні АСВП № 30537249.

Таким чином, судом у справі №295/6959/22 фактично перевіряється правомірність дій уповноважених осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у зведеному виконавчому провадженні щодо передачі належного ОСОБА_3 спірного майна стягувачу ОСОБА_1 , натомість ОСОБА_2 обґрунтовує незаконність постанови про передачу майна та акту передачі майна державної виконавчої служби щодо цілого житлового будинку та всієї земельної ділянки стягувачу в рахунок погашення боргу тим, що спірне нерухоме майно придбано за час шлюбу і належить їй та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Ухвалою Королівського районного суду м. Житомира від 20 травня 2015 року в справі №296/3289/13-ц визначена частка ОСОБА_3 у майні, право спільної сумісної власності на яке було набуте разом з дружиною ОСОБА_2 за час шлюбу, тобто з 25.07.1987 року по дату винесення ухвали і становить 1/2 частину від всього цього майна.

Відповідно до п.5 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

На переконання суду, результат вирішення справи №295/6959/22 матиме значення для вирішення цивільної справи №295/5485/22, оскільки стосується підстав позову та предмету доказування, між цими справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, що унеможливлює продовження розгляду цивільної справи №295/5485/22 та є підставою для зупинення провадження у справі. Зважаючи на це, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 255, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.

Клопотання про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі №295/5485/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Центрально-Західне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ТОВ «Брайт Інвестмент» про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна до набрання законної сили судовим рішенням у справі №295/6959/22 за позовом ОСОБА_2 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанови й акту державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов