_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/260/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

24.04.2023

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., перевірившиматеріали заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , відповідно до якої просить встановити факт народження дитини жіночої статті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Москва, російська федерація, у батьків: мати ОСОБА_2 , громадянка України (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_4 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 19 ЦПК України.

Правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України; 4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 просить встановити факт народження дитини жіночої статті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Москва, російська федерація, у батьків: мати ОСОБА_2 , громадянка України (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_4 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Метою звернення з даною заявою стосуюється питання щодо встановлення факту громадянства дитини жіночої статті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 08.02.2019 року, виданого «Орган ЗАГС Москвы №6 Многофункциональный центр предоставления государственных услуг района Черемушки», ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Російська Федерація, м. Москва, у батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які є громадянами Російської Федерації, про що складено актовий запис про народження №7.

Тобто, подана заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження, позаяк народження дитини сталося не на тимчасово окупованій території України, а на території іншої держави.

Звертаю увагу, що встановлення певних фактів, необхідних для отримання права на проживання в певній державі, стосується сфери міжнародних відносин і закон встановлює інший порядок. Встановлення факту народження в іншій державі судовим рішенням таким порядком не передбачено. Тому даний факт не підлягає встановленню і за правилами ст. 315 ЦПК України.

За змістом положень п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. При цьому, даною нормою передбачено встановлення лише встановлення факту народження особи в певний час лише у випадку неможливості проведення реєстрації народження, і розширеному тлумаченню дана норма закону не підлягає. Реєстрація народження дитини була здійснена як вбачається з матеріалів заяви.

Заявник посилається на неможливість отримання необхідного документу, окрім як через звернення до суду, проте, до заяви не долучено жодного доказу звернення останнього до відповідних компетентних органів на підтвердження неможливості отримання необхідного документу.

Набуття громадянства України за народженням особою може бути реалізовано шляхом звернення до органу міграційної служби для проходження процедури оформлення набуття або для підтвердження належності до громадянства України відповідно до Закону.

Таким чином, встановлення в судовому порядку факту набуття чи знаходження в громадянстві України не передбачено. При незгоді з рішенням відповідних органів з цього питання заявник вправі оскаржити їх у порядку встановленому відповідним національним законодавством.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Відповідно д п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для відмови у відкритті провадження за вказаною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 186, 353, 354 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі №947/12074/23 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бескровний Я. В.