Справа № 699/950/20
Номер провадження № 2/699/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

УСТАНОВИВ :

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з даним позовом і просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 500957311 від 21.08.2014 року у розмірі 125 934,76 грн, понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн та на оплату правничої допомоги у сумі 20000,00 грн.

Позиція позивача.

Свій позов позивач мотивує тим, що 21.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № 500957311 на суму 42621,07 грн на строк до 22.08.2019 року із процентною ставкою за користування кредитом 15,99% річних.

За умовами Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Додатком до Публічної пропозиції на оформлення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 42 621,07 грн.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторинту №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500957311 від 21.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «"Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 500957311 від 21.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником.

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500957311 від 21.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником.

За період користування кредитними коштами Позичальником були здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Загальний розмір заборгованості Позичальника по кредиту станом на 06.10.2020, який позивач просить стягнути із відповідача становить 125934,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 42621,07 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 42112,66 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 11925,90 грн; заборгованість з пені - 9400,00 грн, нараховані 3% річних - 3840,22 грн; втрати від інфляції- 7386,23 грн; подвійна облікова ставка НБУ- 8648,68 грн (а.с.1-7).

Позиція відповідача.

Відповідач подала відзив, згідно якого позов не визнає повністю, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з тих підстав, що відсутні підстави вважати, що право вимоги за договором відступлення прав вимоги від 16.01.2019 №16-01/19/1, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» і ТОВ «Вердикт Капітал», перейшло до позивача, тому що останній не надав доказів здійснення ним оплати на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та підписання сторонами Реєстру боржників. Тому вважає, що ТОВ «Вердикт Капітал» не є належним позивачем у справі.

Також посилається на те, що позивачем не надано суду докази на підтвердження дійсного розміру її заборгованості, якими можуть виступати тільки первинні бухгалтерські документи.

Зазначає, що на день звернення позивача до суду із цим позовом був вчинений 12.09.2019 року нотаріусом виконавчий напис про стягнення з неї на користь позивача за цим же кредитним договором суми боргу в розмірі 114768,07 грн. Тому у позивача було відсутнє право повторно стягувати заборгованість за цим кредитом. На підставі цього виконавчого напису проводилися утримання сум боргу із її заробітної плати на користь позивача, що впливає на фактичний розмір боргу і про що умовчує позивач. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2021 визнано вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Звертає увагу суду, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги (а.с.93-95).

Позивач подав відповідь на відзив, в якому не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві та підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.165-170).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Московченко Т.В. від 13.11.2020 відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Свитки С.Л. від 04.02.2021 прийнято справу до свого провадження.

Ухвалою суду від 31.03.2021 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили заочним рішенням від 23.02.2021 року у справі №761/21942/20.

Ухвалою суду від 15.02.2023 провадження у справі поновлено.

Представник позивача адвокат Мальцева А.В. у судове засідання з`явилася, позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання з`явилася, позов визнала частково, пояснила, що укладала з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір, кошти за цим договором отримувала, після укладення кредитного договору кредит погашала приблизно один рік, а потім припинила через відсутність коштів. Про зміну кредитора за цим договором їй не повідомляли. Заборгованість з листопада 2020 року за кредитом нею не погашалася.

Судом були досліджені письмові докази у справі.

Так, відповідно до Статуту предметом діяльності ТОВ «Вердикт Капітал» є, в тому числі, надання послуг з факторингу (а.с.51-55, т.1).

Згідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 30.08.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зареєстровано як фінансову установу (а.с. 62, т.1).

За випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.06.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 інші види грошового посередництва (а.с. 63-64, т.1).

21.08.2014 відповідач підписала анкету-заяву на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів» (а.с. 10, т.1) та 21.08.2014 уклала, як «Позичальник», з ПАТ «Альфа-Банк» (Кредитор) кредитний договір №500957311 (а.с.11-12, т.1), згідно п.2.1 якого Банк надає Позичальнику Кредит в сумі 42621,07 грн.

Процентна ставка за користування Кредитом фіксована і становить 15,99%, щомісячна - 1,3325% (п.2.2).

Комісійна винагорода банку передбачена п.2.8 кредитного договору і згідно додатку №1 до нього складається із щомісячного платежу у сумі 549.81 грн (а.с.12, т.1).

Згідно п.2.3 Договору датою остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій є 22.08.2019 (а.с.11, т. 1).

Пунктом 2.4 встановлено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором №500470403 від 21.03.2014 на рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий Позичальнику у ПАТ «Альфа-Банк» суми грошових коштів в розмірі 42621,07 грн.

Порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до цього Договору та його невід`ємною частиною (п.2.6).

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторинту №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с.23, 153, т.1), в тому числі за Договором кредиту № 500957311 від 21.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником, що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору факторингу від 21.06.2016, в якому за №4560 вказано боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 (а.с.187, т.1).

Згідно платіжного доручення №19339 від 21.06.2016 ТОВ «Кредитні ініціативи» оплатило ТОВ «ФК «ВЕСТА» за право вимоги згідно Договору факторинту №1 від 21.06.2016 (а.с.155, т.1).

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «"Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с.24-38, 138-148, т.1), в тому числі за Договором кредиту № 500957311 від 21.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником, що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору факторингу від 26.12.2018, в якому за №33411 вказано боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 (а.с.122, 188, т.1).

В матеріалах справи на а.с. 225 міститься розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №500957311 за період з 21.08.2014 до 22.12.2018 року, виконаний ТОВ «Кредитні ініціативи», згідно якого заборгованість по тілу кредиту 42621,07 грн, по відсотках - 15863,66 грн, по комісії - 26249,00 грн, по штрафу - 9400,00 грн. Вбачається також що відповідачем було сплачено на погашення кредиту 17607,57 грн, у вказаний період відповідач погашала кредит систематично і згідно цього розрахунку останній платіж нею було внесено 17.12.2018 року.

Згідно платіжного доручення №88 від 27.12.2018 ТОВ «ФК «ВЕСТА» оплатило ТОВ «"Кредитні ініціативи» гарантійний внесок згідно Договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 (а.с.154, т.1).

Згідно платіжного доручення №9 від 14.01.2019 ТОВ «ФК «ВЕСТА» оплатило ТОВ «Кредитні ініціативи» ціну прав вимоги згідно додаткової угоди №1 від 14.01.19 до Договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 (а.с.156, т.1).

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с. 39-49, 126-135), в тому числі за Договором кредиту №500957311 від 21.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником, що підтверджується витягом з Додатку №1-1 до Договору відступлення прав вимоги від 16.01.2019, в якому за №29884 вказано боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 (а.с.50, т.1).

Згідно платіжного доручення №10 від 22.01.2019 ТОВ «Вердикт Капітал» оплатило ТОВ «ФК «ВЕСТА» кошти згідно Договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 (а.с.157, т.1).

12.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором №500957311 від 21.08.2014 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми боргу в розмірі 114118,07 грн (а.с.99-100).

На підставі вказаного виконавчого напису 26.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60150507 (а.с.97-98).

Картковий рахунок відповідача № НОМЕР_3 за період з 01.03.2020 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 28.02.2021, з 01.03.2021 по 15.03.2021 було арештовано (а.с.232-234).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23.02.2021, яке набрало законної сили 27.03.2021, позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець Виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. 12.09.2019 року, реєстровий номер 4782 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суми боргу в розмірі 114768,07 грн, таким, що не підлягає виконанню (а.с.20-26, т.2).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. ст. 514,516 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, доведено позивачем отримання відповідачем, як позичальником, кредитних коштів та невиконання обов`язку щодо їх повернення кредитору.

Ураховуючи, що відповідачем підписано як Анкету-заяву від 21.08.2014 (а.с.10, т.1), так і кредитний договір №500957311 від 21.08.2014 (а.с.11-12, т.1) суд дійшов висновку, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір, а його умови були доведені відповідачу належним чином.

Суд також вважає, що позивачем доведено, що ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача в силу досліджених у справі Договору факторинту №1 від 21 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», Договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, укладеного 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», Договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1, укладеного16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал».

Позивач стверджує, що загальний розмір заборгованості відповідача по кредиту станом на 06.10.2020 становить 125934,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 42 621,07 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 16.01.2019 року - 42112,66 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги 16.01.2019 по дату виготовлення розрахунку заборгованості 06.10.2020) - 11925,90 грн; заборгованість з пені - 9 400,00 грн, нараховані 3% річних - 3840,22 грн; втрати від інфляції - 7386,23 грн; подвійна облікова ставка НБУ- 8648,68 грн (а.с.1-7, т.1).

Суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором за тілом кредиту у сумі 42 621,07 грн.

У частині стягнення процентів за користування кредитом суд виходить з того, що відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сторони кредитного договору досягли згоди стосовно розміру відсотків за користування кредитом у вигляді 15,99% річних. Згідно п.2.3 Договору датою остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій є 22.08.2019 (а.с.11, т. 1), тобто тільки до цієї дати позивач має право нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитом.

Однак, у позовній заяві, поданій до суду, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги станом на 16.01.2019 - 42112,66 грн; за період з 16.01.2019 по 06.10.2020 , тобто з моменту відступлення права вимоги 16.01.2019 по дату виготовлення розрахунку заборгованості 06.10.2020 - у сумі 11925,90 грн (а.с.17-18, т.1), що суперечить законодавству та умовам кредитного договору.

Тому суд стягує із відповідача відсотки за користування кредитом за період з моменту відступлення права вимоги 16.01.2019 по 22.08.2019, тобто по дату остаточного повернення кредиту у сумі 4141,71 грн, виходячи із розрахунку позивача на а.с.17, т.1.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги станом на 16.01.2019 в сумі 42112,66 грн, то суд не погоджується із розрахунком позивача і зауважує таке.

Згідно даних, що містяться на а.с. 122, т.1 у додатку 1 до Договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 за порядковим № 33411 вказана ОСОБА_1 , кредитний договір №500957311, зазначено, що сума заборгованості за кредитом (проценти та комісія) становить 41290.00 грн. Тобто вказана сума включає і комісію, яка згідно кредитного договору становить 549.81 грн на місяць і відповідно до графіка платежів станом на 16.01.2019 складає 28590.12 грн (52 місяці х 549,81 грн) (а.с.13, т.1). Згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №500957311 (а.с.225, т.1) відповідач сплатила комісію у сумі 2749,05 грн. Тоді заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги станом на 16.01.2019 становить не 42112,66 грн, а 15448,93 грн (41290,00 грн (28590,12 грн -2749,05 грн). Тому суд стягує із відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги станом на 16.01.2019 в сумі 15448,93 грн.

У частині стягнення пені, то позивач у своїй позовній заяві вказує, що станом на 06.10.2020 вона становить 9400,00 грн (а.с.4, т.1) та за подвійною обліковою ставкою НБУ - 8648.68 грн (а.с.4, т.1), і обидві ці суми включає у загальний розмір заборгованості 125934,76 грн, який просить стягнути із відповідача. На а.с. 22, т.1 позивач привів розрахунок пені за період з 06.10.2019 по 06.10.2020 у сумі 8648,68 грн. Розрахунок пені на вказану вище суму 9400,00 грн у матеріалах справи відсутній.

Суд зауважує, що пеня може бути стягнута з боржника у розмірі, зазначеному у кредитному договорі, а якщо такий розмір не зазначено, то у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

У даному конкретному випадку пеня може правомірно нараховуватися тільки по 22.08.2019, тобто по дату остаточного повернення кредиту, але позивач не ставить питання про стягнення пені за період до 22.08.2019 року. Тому у стягненні пені за період з 06.10.2019 по 06.10.2020 суд відмовляє.

Із розрахунком 3% річних у сумі 3840,22 грн за період з 06.10.2017 по 06.10.2020 (а.с.21, т.1) суд погоджується і ця сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Також суд погоджується із розрахунком інфляційних втрат у сумі 7386,23 грн за період з 06.10.2017 по 06.10.2020 (а.с.19, т.1) і ця сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Стосовно посилання відповідача у відзиві (а.с.95, т.1), що приватним виконавцем постійно проводилися і на даний час проводяться утримання із заробітної плати відповідача на погашення боргу за кредитним договором, то відповідач у суді не довела цих обставин. Із наданої нею історії її карткового рахунку № НОМЕР_3 за періоди з 01.03.2020 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 28.02.2021, з 01.03.2021 по 15.03.2021 (а.с.232-234) не вбачається, коли і які суми було стягнуто на погашення боргу за кредитним договором №500957311 від 21.08.2014.

Суд відмічає, що відповідач, не заперечуючи факту отримання коштів за вказаним кредитним договором, не надала суду жодних доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, не привела своїх розрахунків, частково визнаючи позов, не змогла назвати конкретної суми своєї заборгованості по кредиту.

Тому суд стягує із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500957311 від 21.08.2014 року станом на 06.10.2020 в загальній сумі 82086,84 грн, яка складається із:

-заборгованості за тілом кредиту - 42 621,07 грн;

-заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 16.01.2019 - 15448,93 грн;

-заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги 16.01.2019 по дату виготовлення розрахунку заборгованості 06.10.2020) - 4141,71 грн;

-нарахованих 3% річних - 3840,22 грн;

-втрат від інфляції- 7386,23 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд керується тим, що згідно ч.1-3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо вирішення питання відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, заявлених в сумі 20000.00 грн, суд виходить із наступного.

Згідно ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду договір №21-12/2019 про надання правової допомоги, укладеного 21.12.2019 між ТОВ «Вердикт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Вердикт» (а.с.66-69, т.1), копію платіжного доручення №154600002 від 19.10.2020 згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» оплатило адвокатському об єднанню «Вердикт» за надання правової допомоги згідно договору №21.12.2019 та акту прийому-передачі виконаних робіт №8 від 16.10.2020 на суму 20 000,00 грн, заявка на надання юридичної допомоги №87 від 04.10.2020 (а.с.71), копію витягу із акту №8 про надання юридичної допомоги від 16.10.2020 (а.с.12).

Від відповідача не надходило до суду заяви в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тому суд, задовольняючи позов, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України також покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задовольняється на 65,18% (82086,84 грн х 100:125934,76 грн). Тому суд стягує із відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на правничу допомогу у сумі 13036,00 грн (20000,00 грн х 65,18%). При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1370,08 грн (2102 грн х 65,18%).

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 500957311 від 21.08.2014 року станом на 06.10.2020 в сумі 82086,84 грн, судовий збір у сумі 1370,08 грн, витрати на правничу допомогу у сумі 13036,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути поданою до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал», , місцезнаходження вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Повне текст рішення складено 17.03.2023 року.

Суддя Свитка С.Л.