Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3697/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д.М.
Категорія 84 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/3697/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за участю боржника: Акціонерного товариства «Житомиробленерго»,

за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Житомиробленерго» та Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький)

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 вересня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в порядку розділу VII ЦПК України. Просила: визнати дії державного виконавця Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Трохачової М.В. щодо повернення стягувачу виконавчого листа від 10 лютого 2022 року №295/3697/15-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира, неправомірними; визнати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21 лютого 2022 року, винесену у ВП №68611045, незаконною та скасувати; зобов`язати Корольовський відділ ДВС в м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом від 10 лютого 2022 року №295/3697/15-ц.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2018 року дії АТ «Житомиробленерго» щодо відключення електропостачання, проведеного 18 жовтня 2018 року, визнані неправомірними та зобов`язано АТ «Житомиробленерго» відновити електропостачання до будинку АДРЕСА_1 . У лютому 2022 року виданий виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання Корольовському відділу ДВС у м.Житомирі. Постановою державного виконавця Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі Трохачової М.В від 21 лютого 2022 року виконавче провадження №68611045 закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Стаття 124 Конституції України передбачає обов`язковість судових рішень, а статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовані права та обов`язки державного виконавця для забезпечення завдань виконавчого провадження. Відсутність електропостачання до будинку свідчить про фактичне невиконання рішення суду, а дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження є неправомірними. Нею пропущений строк звернення зі скаргою з поважних причин, а саме, через поверненням скарги без розгляду в зв`язку з наявністю процесуальних недоліків та станом здоров`я її доньки.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20 вересня 2022 року ОСОБА_1 поновлений строк для звернення зі скаргою, визнано неправомірним рішення державного виконавця Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі Трохачової М.В. щодо винесення постанови від 21 лютого 2022 року про закінчення виконавчого провадження та скасовано відповідну постанову. Зобов`язано державного виконавця вчинити дії, направлені на забезпечення виконання рішення суду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, Акціонерне товариство «Житомиробленерго» (далі АТ «Житомиробленерго») та Корольовський відділ державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (далі - Корольовський відділ ДВС у м.Житомирі) подали апеляційні скарги. Просять ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовити.

АТ «Житомиробленерго» свою апеляційну скаргу аргументує тим, що ОСОБА_1 повторно подала до суду скаргу з порушенням строку для її подання, який передбачений ст.449 ЦПК України, а суд першої інстанції за відсутності клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги та без надання скаржником доказів поважності пропуску строку безпідставно поновив строк на подання скарги. На виконання рішення суду від 07 грудня 2018 року АТ «Житомиробленерго» 10 грудня 2018 року відновило електропостачання до будинку, тобто добровільно виконало рішення суду. Хоча рішення ухвалено 07 грудня 2018 року, але ОСОБА_1 пред`явила виконавчий документ до примусового виконання лише 10 лютого 2022 року, тобто більш ніж через три роки. Рішення суду стосується відновлення електропостачання до будинку після відключення, яке мало місце 18 жовтня 2018 року, та жодним чином не стосується наступних відключень електропостачання до будинку, тобто тих, що матимуть місце в майбутньому. Крім того, 11 лютого 2022 року була аварія, а 03 лютого 2022 року мало місце відключення електропостачання, тобто напередодні звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу виконавчого листа. Такі обставини додатково підтверджують, що товариство відновило електропостачання до будинку ОСОБА_1 , оскільки остання стверджуючи, що електропостачання відсутнє, не здійснила ніяких дій щодо пред`явлення виконавчого документа впродовж більш трьох років. Також наголошує на тому, що з 01 січня 2019 року АТ «Житомиробленерго», як оператор системи розподілу, не нараховує плату за спожиту електричну енергію та не виставляє відповідних рахунків з оплати використаної електричної енергії.

Корольовський відділ ДВС у м.Житомирі доводи своєї апеляційної скарги ґрунтує на тому, що 17 лютого 2022 року на адресу відділу ДВС надійшла заява АТ «Житомиробленерго» про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду до відкриття виконавчого провадження. 10 грудня 2018 року відповідно до завдання №141 на виконання робіт з підключення споживачів, АТ «Житомиробленерго» було відновлено електропостачання до будинку АДРЕСА_1 на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 грудня 2018 року в справі №295/3697/15-ц. Окрім того, ОСОБА_1 у повторній скарзі від 23 серпня 2022 року не просила поновити строк для її подання та не заявляла клопотання з цього приводу, а суд першої інстанції безпідставно поновив строк для подання скарги.

У відзивах на апеляційні скарги АТ «Житомиробленерго» та Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Салівон Л.В. просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, суд з`ясував обставини та дослідив матеріали, які вказують на незадовільний стан її здоров`я та здоров`я доньки, що підтверджує існування поважних причин пропуску строку, визначеного положеннями ст.449 ЦПК України, для звернення до суду зі скаргою. Аргументи АТ «Житомиробленерго» стосовно того, що відповідач фактично виконав в повному обсязі рішення суду до відкриття виконавчого провадження не відповідають дійсності. Електропостачання до будинку не було відновлено. Впродовж всього періоду вона користувалася генератором електроенергії. Через суттєве подорожання нафтопродуктів виникла потреба у відновленні електропостачання до будинку. Оригінал документа на виконання робіт з підключення споживачів № НОМЕР_1 представник АТ «Житомиробленерго» в судовому засіданні для огляду не надав, пославшись на його відсутність. Боржником не надано доказів на підтвердження фактичного споживання електроенергії та нарахування суми платежів за відповідною послугою. Державний виконавець не з`ясувала всі обставини та не вчинила всі виконавчі дії в даному виконавчому провадженні, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник боржника АТ «Житомиробленерго» свою апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, а також задовольнити апеляційну скаргу відділу ДВС, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовити, оскільки рішення суду виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою.

Представник органу ДВС свою апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити, а також задовольнити апеляційну скаргу АТ «Житомиробленерго», ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовити, оскільки рішення суду було виконано до відкриття виконавчого провадження №68611045.

Стягувач ОСОБА_1 заперечила щодо задоволення апеляційних скарг боржника та органу ДВС, просила залишити їх без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки наполягає на тому, що рішення суду не виконано.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Розуміє під цим сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша ст.74 Закону).

На підставі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга, третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.9 частини першої ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2018 року, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року залишене без змін, визнано неправомірними дії АТ«Житомиробленерго» щодо відключення електропостачання, проведеного 18 жовтня 2018 року, та зобов`язано АТ«Житомиробленерго» відновити електропостачання до будинку АДРЕСА_1 (а.с.28-30, 206-207 т.2).

ОСОБА_1 03 лютого 2022 року звернулася до суду першої інстанції із заявою щодо видачі виконавчого листа про зобов`язання АТ «Житомиробленерго» відновити електропостачання до будинку АДРЕСА_1 . Виконавчий документ стягувач отримала 10 лютого 2022 року та цієї дати здала його на примусове виконання до Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі (а.с.221,237 т.2, а.с.53 т.3).

Старшим державним виконавцем Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі Трохачовою М.В. 11 лютого 2022 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №68611045 про зобов`язання боржника АТ «Житомиробленерго» відновити електропостачання до будинку АДРЕСА_1 . Одночасно зазначено, що боржнику слід виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.56 т.3).

Заявою від 17 лютого 2022 року АТ «Житомиробленерго» повідомило державну виконавчу службу про те, що згідно з завданням на виконання робіт із підключення споживачів № НОМЕР_2 відновило 10 грудня 2018 року електропостачання до будинку АДРЕСА_1 на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 грудня 2018 року в справі №295/3697/15-ц (а.с.59-62 т.3). Оскільки АТ «Житомиробленерго» фактично виконало в повному обсязі рішення суду до відкриття виконавчого провадження, то просило його закінчити. При цьому до заяви про закінчення виконавчого провадження №68611045 долучені копії завдання на виконання робіт із підключення від 10 грудня 2018 року №141 та скарги ОСОБА_1 від 03 лютого 2022 року начальнику управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Житомирській області.

Старшим державним виконавцем Корольовського відділу ДВС м. Житомира Трохачовою М.В. 21 лютого 2022 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №68611045 на підставі п.9 частини першої ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.65 т.3).

Посилання в апеляційних скаргах на те, що ОСОБА_1 у повторній скарзі не просила поновити строк на її подання та не заявляла про його поновлення спростовуються матеріалами справи, оскільки хоча безпосередньо у скарзі від 23 серпня 2022 року стягувач не заявила про поновлення строку для її подання, але разом із тим подала окрему заяву, яка також надійшла до суду першої інстанції 23 серпня 2022 року, про поновлення пропущеного строку на оскарження дій державного виконавця та його постанови про закінчення виконавчого провадження, до якої додала на 35 аркушах письмові докази у підтвердження обставин, на які вона посилалася, обґрунтовуючи та доводячи поважність причин пропущення строку для подання скарги (а.с.238-250 т.2 - 1-24 т.3). Форма звернення із заявою про поновлення процесуального строку не має правового значення, враховуючи зміст частини другої ст.449 ЦПК України, якою суд уповноважений поновити строк для подання скарги, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до змісту ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду, зокрема, в десятиденний строк із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Аналогічна норма міститься у частині п`ятій ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №439/1493/15-ц висловлений висновок щодо застосування положень ст.449 ЦПК України, у якому зазначено, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому, судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Відповідно до частини першої ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У скарзі на дії державного виконавця Салівон Л.В. зазначала, що постанову про закінчення виконавчого провадження отримала особисто 14 липня 2022 року, що не заперечується учасниками справи та підтверджується письмовими доказами (а.с.234 т.2).

Перша скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця одержана Богунським районним судом м.Житомира 19 липня 2022 року. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 29 липня 2022 року скарга ОСОБА_1 повернута заявнику без розгляду (а.с.228 т.2).

Наступна скарга ОСОБА_1 в порядку розділу VII ЦПК України надійшла до Богунського районного суду м. Житомира 23 серпня 2022 року. Цього ж дня Богунським районним судом одержана заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження дій старшого державного виконавця Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі та постанови про закінчення виконавчого провадження, із зазначенням причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою, до якої додано на 35 аркушах письмові докази у підтвердження обставин, на які посилається стягувач, обґрунтовуючи та доводячи поважність причин пропущення строку для її подання.

Суд першої інстанції надав належну оцінку письмовим доказам, які доводять поважність причин пропуску строку для подання останньої скарги, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк для її подання пропущений ОСОБА_1 із поважних причин, а тому на законних підставах поновив процесуальний строк, чим забезпечив гарантоване право на справедливий судовий розгляд, бо виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Визнаючи неправомірним рішення державного виконавця Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі Трохачової М.В. щодо винесення постанови від 21 лютого 2022 року про закінчення виконавчого провадження №68611045, суд першої інстанції виходив із того, що боржником не надано будь-яких доказів, які свідчать про відключення електропостачання будинку після дати ухвалення рішення судом, а тому за логічним осмисленням в разі підключення на виконання рішення суду, відповідна обставина повинна продовжувати існувати та може бути перевірена виконавцем. Окрім того, боржником не надано доказів на підтвердження фактичного споживання електроенергії та нарахування суми платежів за відповідною комунальною послугою.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з висновком суду першої інстанції, який грунтується на припущеннях з наступних міркувань.

Розділом 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії для населення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №312 (далі Правила) визначені умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної електроенергії споживачу.

Відповідно до п.7.12 Правил відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.

Пунктом 7.13 Правил визначено, шо оператор системи протягом одного робочого дня після виконання робіт з припинення або відновлення електроживлення електроустановок споживача повідомляє електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку про виконання таких робіт.

Із виданого АТ «Житомиробленерго» завдання №141 на виконання робіт із підключення споживачів убачається, що в абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснені 10 грудня 2018 року роботи з підключення на опорі (а.с.36 т.3).

Із ксерокопій паспортів слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а її донька ОСОБА_2 - за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.52-55 т.1). Отже, йдеться про один і той же самий будинок.

Посилання скаржника на відсутність оригіналу завдання на виконання робіт із підключення споживачів №141 не грунтуються на положеннях чинного законодавства, враховуючи, що відповідно до змісту п.6.2.6 Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 06 жовтня 1997 року №257, наряди, роботи за якими повністю завершено, зберігаються протягом 30 діб, а потім знищуються. У даному випадку завдання на виконання робіт датоване 10 грудня 2018 року, а тому термін його зберігання на час звернення ОСОБА_1 до суду за видачею виконавчого листа (03 лютого 2022 року) та до державної виконавчої служби щодо його виконання (10 лютого 2022 року) давно закінчився. Крім того, ОСОБА_1 звернулася до суду за одержанням виконавчого листа лише 03 лютого 2022 року, хоча з 20 травня 2019 року їй було достеменно відомо, що рішення набуло законної сили (а.с.220 т.2). Якщо б рішення суду до цієї дати не було виконане, то такі обставини спонукали б ОСОБА_1 звернутися за виконавчим листом набагато раніше та пред`явити його до виконання, а посилання на те, що стягувач використовувала генератор не підтверджені навіть доказами про його набуття, вже не говорячи про використання такого альтернативного джерела.

Із вищевикладеного вбачається, що АТ «Житомиробленерго» на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 грудня 2018 року та відповідно до вимог положень п.7.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії для населення протягом трьох днів із дня винесення рішення судом першої інстанції відновило електропостачання до будинку АДРЕСА_1 , тобто виконало добровільно рішення суду в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.

У підтвердження такого висновку свідчать також ті обставини, що ОСОБА_1 03 лютого 2022 року зверталася до начальника управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Житомирській області зі скаргою на неправомірні дії працівників ПАТ «Житомиробленерго», в якій зазначала, що 11 січня 2022 року близько 12 години працівники ПАТ «Житомиробленерго» відключили від електропостачання її житловий будинок АДРЕСА_1 , у результаті чого вони з дочкою залишилися без електропостачання на п`ять годин (а.с.61-62 т.3). Окрім того зазначено, що 03 лютого 2022 року працівниками ПАТ «Житомиробленерго» здійснене відключення її будинку від електропостачання.

Управління Держенергонагляду у Житомирській області, розглянувши звернення ОСОБА_1 повідомило, що 11 січня 2022 року до Житомирського РЕМ надійшло повідомлення про аварійне пошкодження на повітряній лінії 0,4кВ району ТП-325. На місце пошкодження за адресою АДРЕСА_2 була направлена оперативно-виїзна бригада Житомирського РЕМ. Після прибуття, ОВБ було встановлено місце пошкодження та знеструмлено ділянку мережі 0,4кВ район ТП-325 із метою проведення ремонтних робіт (а.с.94-95 т.3).

Із вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись зі скаргою до управління Державної інспекції енергетичного нагляду України в Житомирській області, особисто підтвердила той факт, що житловий будинок, у якому вона проживала із дочкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , був підключений до електропостачання, а 11 січня 2022 року мало місце аварійне знеструмлення, чим також підтверджується добровільне виконання АТ «Житомиробленерго» рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 грудня 2018 року про відновлення електропостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Окрім того, рішення Корольовським районним судом м.Житомира ухвалено 07 грудня 2018 року, залишено без змін Житомирським апеляційним судом 17 квітня 2019 року, а за виконавчим листом ОСОБА_1 звернулася до суду лише 03 лютого 2022 року, тобто через два роки та дев`ять місяців після набрання рішенням законної сили, що також підтверджує відсутність у стягувача потреби до того у пред`явленні до примусового виконання рішення суду та доводить виконання відповідачем судового рішення до відкриття виконавчого провадження №68611045.

Також збігається дата відключення від електропостачання помешкання ОСОБА_1 03 лютого 2022 року та звернення останньою саме цією датою до суду за отриманням виконавчого листа на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2018 року, що доводить той факт, що у виконавчому провадженні №68611045 фактично йшлося про відновлення електропостачання до будинку ОСОБА_1 після відключення 03 лютого 2022 року, а не після відключення 18 жовтня 2018 року, про що було ухвалено рішення суду від 07 грудня 2018 року та яке належало виконувати у виконавчому провадженні №68611045, якщо б рішення суду не було виконано боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження. Рішення суду про відновлення електропостачання до будинку після відключення 03 лютого 2022 року в даній справі не виносилося, а тому фактично має місце підміна.

Посилання суду першої інстанції на те, що боржником не надано доказів у підтвердження фактичного споживання стягувачем електроенергії та нарахування їй сум платежів за відповідною послугою необґрунтовані, враховуючи, що відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» із 01 січня 2019 року АТ «Житомиробленерго» є оператором системи розподілу та не здійснює послуги з постачання електричної енергії. Відповідно до п.2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 листопада 2018 року №1441 анульовано з 01 січня 2019 року ліцензію АТ «Житомиробленерго» на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Отже, АТ «Житомиробленерго» із 01 січня 2019 року не нараховує плату за спожиту електричну енергію та не виставляє відповідні рахунки, а тому не володіє інформацією щодо нарахованих сум платежів за спожиту електроенергію.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із огляду на вищевикладене, не спростовано належними та допустимими доказами факту, що АТ «Житомиробленерго» 10 грудня 2018 року відновило електропостачання до будинку АДРЕСА_1 , чим виконало добровільно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 07 грудня 2018 року. Отже, дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим листом до відкриття виконавчого провадження є правомірними та законними, а скарга безпідставною.

Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи відповідно до положень ст.376 ЦПК України тягне скасування ухвали суду першої інстанції, із постановленням нового судового рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовляється.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю другої групи, пунктом 9 частини першої ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, судовий збір, понесений АТ «Житомиробленерго» та Корольовським відділом ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) за подання апеляційних скарг, належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що відповідає приписам ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Житомиробленерго» та Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 вересня 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Компенсувати Акціонерному товариству «Житомиробленерго» судовий збір у сумі 2 481 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Компенсувати Корольовському відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) судовий збір у сумі 2 481 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 02 лютого 2023 року.