Провадження № 2/369/2584/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27.03.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. при секретарі судового засідання Вець О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/13337/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 17806,45 гривень.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки по аліментам, позивач посилається на наступне.

21.07.2022 року рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області (справа № 694/677/22) шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачем та перебуває повністю на її утриманні.

Позивач зазначає, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків з утримання, виховання, догляду, лікування сина та не цікавиться взагалі його життям та здоров`ям, будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 не надає.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області по справі № 694/674/22 від 20.07.2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 02.05.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення Звенигородського районного суду Черкаської області за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 01.06.2022 року по 30.11.2022 року в розмірі 17 806,45 гривень.

Розмір заборгованості підтверджується копією довідки-розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 70483115 за № 60178 від 13.12.2022 року.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.

На підставі вище наведеного, позивач просила суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17806,45 гривень по виконавчому провадженню № 70483115.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2022 року було відкрито провадження у справі.

Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило.

Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2022 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача та були отримані ним особисто 04.02.2023 року.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області по справі № 694/674/22 від 20.07.2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 02.05.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення Звенигородського районного суду Черкаської області за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 01.06.2022 року по 30.11.2022 року в розмірі 17 806,45 гривень.

Розмір заборгованості підтверджується копією довідки-розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 70483115 за № 60178 від 13.12.2022 року.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу заборгованості у відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача відповідну суму неустойки (пені).

Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач надала належні, допустимі та достатні докази того, що станом на момент пред`явлення позову відповідач без поважних причин, систематично не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим за ним утворився значний розмір заборгованості. При цьому, позивач у позовній заяві просить суд стягнути неустойку (пеню) у зв`язку із несплатою аліментів за період з 01.06.2022 року по 30.11.2022 року, а тому суд на підставі принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) розглядатиме відповідні позовні вимоги саме за цей період.

Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обраховуючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд враховує наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1*1%*Q1) + (A2*1%*Q2) + (An*1%*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц.

Обраховуючи розмір неустойки у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів за наведеною вище формулою, суд, з використанням відомостей, викладених у розрахунку заборгованості по аліментам з травня 2022 року по листопад 2022 року.

Пеня за невчасну сплату аліментів за травень 2022 року у сумі 2806,45 гривень становить 2581,94 гривень (2806,45 гривень х 1 % х 92 (кількість днів прострочення з 01.06.2022 року по 31.08.2022 року));

Пеня за невчасну сплату аліментів за червень 2022 року у сумі 193,55 гривень становить 120,01 гривень (193,55 гривень х 1 % х 62 (кількість днів прострочення з 01.07.2022 року по 31.08.2022 року));

Пеня за несплату аліментів за червень 2022 року у сумі 2806,45 гривень становить 4967,42 гривень (2806,45 гривень х 1 % х 177 (кількість днів прострочення з 01.07.2022 року по 24.12.2022 року));

Пеня за несплату аліментів за липень 2022 року у сумі 3000 гривень становить 4380 гривень (3000 гривень х 1 % х 146 (кількість днів прострочення з 01.08.2022 року по 24.12.2022 року));

Пеня за несплату аліментів за серпень 2022 року у сумі 3000 гривень становить 3450 гривень (3000 гривень х 1 % х 115 (кількість днів прострочення з 01.09.2022 року по 24.12.2022 року));

Пеня за несплату аліментів за вересень 2022 року у сумі 3000 гривень становить 2550 гривень (3000 гривень х 1 % х 85 (кількість днів прострочення з 01.10.2022 року по 24.12.2022 року));

Пеня за несплату аліментів за жовтень 2022 року у сумі 3000 гривень становить 1620 гривень (3000 гривень х 1 % х 54 (кількість днів прострочення з 01.11.2022 року по 24.12.2022 року));

Пеня за несплату аліментів за листопад 2022 року у сумі 3000 гривень становить 720 гривень (3000 гривень х 1 % х 24 (кількість днів прострочення з 01.12.2022 року по 24.12.2022 року));

Таким чином, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить

20389,37 гривень (2581,94 гривень + 120,01 гривень + 4967,42 гривень + 4380 гривень + 3450 гривень + 2550 гривень + 1620 + 720 гривень).

Так, відповідно до постанови Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21 при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Таким чином, стороною Позивача правомірно розраховано неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів.

В той же час, ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 17806,45 гривень пені, яка складає не більше 100 відсотків заборгованості.

З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з сумою розрахунку пені, наданим позивачкою до матеріалів позову, доказів на його спростування відповідачем не надано.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 316/639/18, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника».

Таким чином, саме на платника аліментів покладається обов`язок довести, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банківськими установами, наявністю форс-мажорних обставин тощо. В інших випадках, застосовується презумпція вини платника аліментів у виникненні заборгованості по сплаті аліментів та пеня стягується за весь період прострочення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини виникла з вини відповідача, оскільки доказів зворотнього відповідачем не подано, а тому є всі підстави для стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 19, 76, 141, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.06.2022 року по 30.11.2022 року в розмірі 17806 (сімнадцять тисяч вісімсот шість) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 27.03.2023 року.

Суддя А.В. Янченко