ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/3155/21 Номер провадження 22-ц/814/998/23Головуючий у 1-й інстанції Тімонова В.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року, постановлене суддею Тімоновою В.М.,

по справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

04.10.2021 АТ «А-Банк», як правонаступник прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.01.2015. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. З наведених підстав просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 351,92 грн., що утворилася станом на 18.09.2021 та складається із: 29 554,77 грн. заборгованість за кредитом; 8 797,15 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також 2 270,00 грн. судових витрат.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25.11.2021 позовну заяву АТ «А-Банк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.01.2015 у сумі 29 554,77 грн. та 1 749,31 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню із відповідача підлягає виключно заборгованість за тілом кредиту, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність договірних правовідносин між банком та позичальником щодо сплати процентів.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині задоволених вимог позову та постановити нове рішення, яким у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Зазначає, що за правилами ст.ст.175,177 ЦПК України докази на обґрунтування підстав позову подаються позивачем до суду разом із позовною заявою, а не як додаток до заперечень, що суперечить вимогам ст.180 цього Кодексу, а тому такі докази не мають бути враховані при постановленні рішення по суті спору.

Звертає увагу суду, що позивачем не направлялися до суду клопотання про залучення або витребування доказів. У той же час виписка із банківського рахунку була додатком до заперечень надісланих суду 17.11.2021, а оскаржуване судове рішення постановлено 25.11.2021 і відповідач не змогла викласти свої заперечення проти такого доказу.

Доводить порушення позивачем вимог ст.530 ЦК України, ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкцію про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, та вважає недоведеним факт отримання нею банківської картки, звертає увагу, що номер картки не тотожний номеру відкритого рахунку, а у виписці з банківського рахунку номер зазначений лише частково. При цьому позивачем не надано суду для дослідження копію/оригінал договору банківського рахунку, копію/оригінал заяви про відкриття поточного рахунку.

Вважає, що суд першої інстанції, дійшовши висновку, що позичальник не погоджувала підстави та розмір відсотків, залишив поза увагою, що у розрахунку заборгованості (графа 8) нараховано 27 469,21 грн. відсотків, які позивачем були включені до тіла кредиту. Проте надана позивачем копія анкети-заяви не містить такого розпорядження позичальника щодо договірного списання платежів за прострочення кредиту за рахунок кредитного ліміту, а банком не надано меморіальних ордерів, на підставі яких проводилося списання коштів.

Просить врахувати, що згідно наданого банком розрахунку заборгованості позичальником сплачено на користь банку 65 443,73 грн., а зарахування сплачених позичальником коштів на відсотки та неустойку, які позичальником не погоджувалися, суперечать вимогам ЦК України та позиції Верховного Суду, сформованої у справі №643/5521/19 від 09.01.2020.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.01.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25.11.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 08.02.2022.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.11.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено, що 20.01.2015 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банк та погодилася із тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлена із договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку./а.с.8/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua./terms в розділі «Умови та правила»./а.с.8-13/

Згідно витягу із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua./terms в розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою «Універсальна»./а.с.13/

Згідно довідок А-Банк ОСОБА_1 за договором б/н від 20.01.2015 (внутрішньобанківський №SAMAB5467) було відкрито рахунок: № НОМЕР_1 та надані картки:

- № НОМЕР_2 , видана 20.01.2015 строком дії до вересня 2018 року, кредитний ліміт 6 000,00 грн.;

- №147106, видана 02.04.2019 строком дії до лютого 2023 року; кредитний ліміт із 09.11.2018 збільшено до 14 000,00 грн., 22.11.2018 - 19 000,00 грн., 25.01.2019 24 000,00 грн., 05.03.201 9 27 000,00 грн./а.с.46,47/

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.01.2015, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 18.09.2021, становить 38 351,92 грн., із яких: 29 554,77 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8 797,15 грн. загальний залишок заборгованості по процентах./а.с.5-7/

Також банком надано виписку по банківському рахунку за період 20.01.2015 по 17.11.2021 , із визначенням: кредитний ліміт 27 000,00 грн.; всього приход 66 057,03; видаток 106 984,04./а.с.48-54/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідачем не дотримано строк виконання зобов`язання, а тому стягненню із неї підлягає заборгованість за тілом кредиту. Підстави для стягнення відсотків відсутні, оскільки банком не доведено належними та допустимими доказами повідомлення позичальника про такі умови кредитування та їх погодження.

Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, із висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Так, за змістом частин першої та другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17 вказано, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У спірних правовідносинах АТ «А-Банк» заявлено позов до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором, оформленим у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов правил надання банківських послуг від 20.01.2015.

Обґрунтовуючи право вимоги за цим позовом, банк посилався на Витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://a-bank.com.ua./terms, як невід`ємні частини спірного договору.

Однак зазначені документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила розуміла відповідач, ознайомившись і погодившись із ними, підписуючи анкету-заяву від 20.01.2015, а також, що указані документи на момент отримання відповідачем банківської картки взагалі містили умови щодо сплати процентів у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, не може бути належним доказом роздруківка із сайту, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що узгоджується із висновком Верховного суду України, викладеному в постанові від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) та не спростовано позивачем при розгляді даної справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що витяги з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що містяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 20.01.2015 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що виключає підстави для їх стягнення у судовому порядку.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17, що ухвалена у подібних правовідносинах.

Разом із цим, за відсутності узгоджених сторонами умов кредитування в частині нарахування відсотків, банк має право вимоги повернення фактично отриманої та не повернутої позичальником суми кредитних коштів. Обґрунтовуючи підстави стягнення такої заборгованості, банком, окрім її розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей.

Доводи апеляційної скарги, що виписка по рахунку, як додаток до заперечень, позивача подана до суду із порушенням вимог ст.ст.175,177, 180 ЦПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки такий доказ поданий позивачем як додаток до відповіді на відзив на позов відповідача, виписка має істотне значення як первинний бухгалтерський документ, відомості якого відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами, в тому числі, в суді апеляційної інстанції. У будь-якому випадку, не дотримання вимог ст.ст.175,177, 180 ЦПК України за правилами ч.3 ст.376 цього Кодексу не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Твердження відповідача, що банком не доведено факт отримання позичальником банківської картки, а саме, не надано суду для дослідження копію/оригінал договору банківського рахунку, копію/оригінал заяви про відкриття поточного рахунку, є неспроможними, оскільки сторони рівні у процесуальних правах і відповідач не заявляла суду клопотання про витребування таких доказів, а тому за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України несе ризики настання наслідків із цим пов`язаних.

Разом із цим, перевіривши зміст виписки по рахунку, апеляційний суд установив, що позичальник активно користувалася кредитними коштами, всього витративши коштів за отриманою карткою на загальну суму 64 107,65 грн., тоді як внесено на погашення заборгованості 69 619,91 грн., тобто мінусове сальдо відсутнє, отже відсутніми є підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та розподілом судових витрат скасуванню, із постановленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї частини позову. В іншій частині рішення апеляційним судом не переглядалось.

Згідно ст.141 ЦПК України із АТ «А-Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3 405,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги./а.с.77/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» та стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та в частині розподілу судових витрат - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №б/н від 20.01.2015 у сумі 29 554,77 грн. та стягненні 1 749,31 грн. судового збору відмовити.

В іншій частині рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року апеляційним судом не переглядалося.

Стягнути із Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 3 405,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 23.02.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов