Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3425/22
Провадження № 2-с/332/3/23
Ухвала

Іменем України

30 січня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого 29.12.2022 Заводським районним судом м. Запоріжжя за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 5 855,00 грн та судового збору в розмірі 248,10 грн.

Подана заява обґрунтовується тим, що заявником не було надано жодних доказів на підтвердження правовідносин з боржником, а саме договорів з підписами і печатками відповідальних осіб на надання послуг, жодних доказів прийняття оферти, жодних документів про оплату послуг позивача (чеків квитанцій банку та інше), чим були порушені права та свободи людини у вигляді нав`язування послуг. Крім того, ОСОБА_1 «позивачу» ТОВ «Запоріжгаз збут» було запропоновано у вигляді запиту підтвердити свій правовий статус, наданням належних документів, на який чіткої відповіді не надано, що, на думку заявника, «натякає на підозру на злочин». Також «позивач» не отримував від ОСОБА_1 жодних дозволів на обробку, зберігання передачу іншим особам тощо, персональних даних чим було порушено закон про обробку персональних даних. Разом з тим, заявник посилається на пункт 31 Постанови Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 487/2997/19, яким визначено, що постачальник, як сторона договору постачання природного газу побутовому споживачу, здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданими йому числовими значеннями об`єму спожитого газу, що визначені Оператором ГРМ обсяги природного газу. Тобто, на думку заявника, постачальник з 17.12.2015 абсолютно не виконував умови Контракту постачання щодо реального продажу/перепродажу товарної продукції, яка перебуває у газоподібному стані, а здійснював виключно функції калькулятора для Оператора ГРМ. Заявник також звертає увагу суду, що «позивач» у заяві просить стягнути заборгованість за поставлений природний газ, а сплату з людини вимагає за спожитий природний газ.

На підтвердження своїх доводів до заяви про скасування судового наказу заявник долучає копію інформаційного запиту згідно ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та ЗУ «Про інформацію», копію заборони-вимоги, рахунок на сплату коштів за спожитий природний газ, копію заяви про заборону використання персональних даних заявника.

Дослідивши заяву, а також матеріали цивільної справи № 332/3425/22, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявникові з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

З матеріалів справи неможливо встановити, з якого моменту у ОСОБА_1 розпочався відлік п`ятнадцяти днів, адже в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження отримання або ж неотримання боржником копії судового наказу, заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів. Відтак, суд позбавлений можливості встановити факт того чи не порушений боржником строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки судовий наказ виданий судом 29.12.2022, а із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 звернувся до суду 27.01.2023.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України передбачено зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заявник, в порушення вказаної норми, жодними чином не зазначає про необґрунтованість вимог стягувача безпосередньо щодо заборгованості, що виникла у ОСОБА_1 перед ТОВ «Запоріжгаз збут» за період з 01.01.2020 по 30.04.2022.

Щодо договірних правовідносин між ТОВ «Запоріжгаз збут» та ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Згідно з Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Боржником у заяві про скасування судового наказу не оскаржується сам факт надання послуг з постачання природного газу та/або неякісне надання послуг, відтак, ОСОБА_1 є споживачем, який повинен сплачувати кошти за надані послуги.

Доводи заявника щодо того, що ТОВ «Запоріжгаз збут» в порушення приписів ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та ЗУ «Про інформацію» використовує його персональні дані, а також те, що в діях ТОВ «Запоріжгаз збут» вбачаються «натяки на підозру на злочин» не має жодного відношення безпосередньо до предмету розгляду заяви про видачу судового наказу по заборгованості.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що подану заяву слід повернути заявникові.

Керуючись ст.ст. 170 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 29.12.2022 по справі № 332/3425/22, провадження № 2-н/332/376/22, про стягнення заборгованості за поставлений природний газ повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду після усунення недоліків, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун