Справа № 493/204/23
Провадження № 2/493/165/23
У Х В А Л А

07.03.2023 року м. Балта Одеської області

Суддя Балтського районного суду Одеської області Тітова Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

14 лютого 2023 року до Балтського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ст. 160 СК України).

Відповідно до змісту ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Ухвалою від 14.02.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків.

07.03.2023 року на виконання вищевказаної ухвали від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява з поясненнями.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув 17 років, а отже його місце проживання визначається ним самостійно.

Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Таким чином, законом не передбачено вирішення спору судом між батьками про місце проживання дитини, яка досягла 17 років, тобто відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у цивільній справі № 522/12901/17 зазначено про те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» належить тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Тому суд приходить до висновку, що заявлені у позові вимоги про визначення місця проживання дитини, яка досягла 17 років, не підлягають судовому розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Повернути ОСОБА_1 матеріали заяви із доданими до неї документами. Копію заяви залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

СУДДЯ