Справа № 466/4809/22
Провадження № 2/466/464/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 лютого 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визначення частки померлої у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в:

08 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Третьої Львівської державної нотаріальної контори, з участю третьої особи ОСОБА_2 про визначення частки померлої у спільній сумісній власності, у якій просив суд, із врахуванням заяви про уточнення правового статусу сторін позову та про зміну позовних вимог, ухвалити рішення яким визначити, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала частка за законом у розмірі 1/2 у спільній сумісній власності квартири, загальною площею 29,9 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 2-3, 31-33).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 вересня 2022 року замінено первісного відповідача Третю Львівську державну нотаріальну контору на належного відповідача ОСОБА_2 , 1967 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 . Залучено до участі у справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Третю Львівську державну нотаріальну контору, місцезнаходження: м. Львів, пр-т В. Чорновола, 39 (а. с. 38).

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На праві спільної сумісної власності у його матері перебувала однокімнатна квартира по АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 29,9 кв. м. (малосімейка).

Зазначена квартира була надана його матері державою за багаторічну учительську працю, однак у 2010 році приватизована на праві спільної сумісної власності із його братом ОСОБА_2 , 1967 року народження, який зареєстрований там же.

Вказав, що фактично його брат ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_3 ,- у будинку, від якого позивач відмовився на користь брата після смерті їхнього батька ОСОБА_4 (2000 рік). Разом з цим, інколи його брат зазначеною квартирою у Львові також користується.

Після смерті матері він по факту прийняв квартиру по АДРЕСА_1 , регулярно доглядає за нею (у квартирі постійно ніхто не проживає). Періодично, при потребі, проживає у вказаній квартирі, частково чи повністю сплачує комунальні послуги.

У 2016 році він зі своїм сином ОСОБА_5 , 1989 року народження, власними силами та за рахунок маминих і його коштів зробили у вказаній квартирі капітальний ремонт.

Разом з цим, цю квартиру прийняв і відповідач ОСОБА_2 , який при потребі вказаною квартирою також користується.

Зазначає, що заповіту після смерті мама не залишила.

Інших спадкоємців на вказану квартиру немає.

22.10.2021 він звернувся із заявою до Третьої Львівської державної нотаріальної контори щодо відкриття та прийняття належної спадщини за законом, а саме частки матері, де таку зареєстровано в Книзі обліку спадкових прав за № 2493, та на підставі якої зареєстровано спадкову справу № 811/2021 до майна померлої ОСОБА_3 . Спадковим майном є частина квартири АДРЕСА_4 .

01.07.2022 державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Стефанишин М. листом № 2161/02-14 повідомлено, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину 1/2 від належної ОСОБА_3 частини квартири, позивачу необхідно звернутися до суду для визначення частки померлої у спільній сумісній власності.

Відтак, змушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відзив на позовну заяву відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України у встановлений судом термін до суду подано не було не подано. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було.

Представником третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори пояснень щодо позову суду не надано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні (а. с. 19).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 вересня 2022 року замінено первісного відповідача Третю Львівську державну нотаріальну контору на належного відповідача ОСОБА_2 , 1967 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 . Залучено до участі у справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Третю Львівську державну нотаріальну контору, місцезнаходження: м. Львів, пр-т В. Чорновола, 39 (а. с. 38).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 52).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року постановлено проводити заочний розгляд (а. с. 56).

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 20.01.2023 на адресу суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку смс-повідомлень про виклик до суду, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Встановивши фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідивши усі докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 08.06.2010, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради посвідчило, що квартира, що за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 (а. с. 13).

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав квартира, що за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено актовий запис за № 52, та копія якого долучена до матеріалів справи ( а. с. 8).

Померла ОСОБА_6 являлася матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08.06.1966 виконавчим комітетом Орівської сільської Радидепутатів трудящих УРСР, актовий запис № 25, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 7).

Даних про складення ОСОБА_6 заповіту не має, отже, спадкування після її смерті відбувається за законом.

Судовим розглядом встановлено та не оспорюється факт, що спадкоємцями першої черги є: сини померлої ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 ,1966 року народження та відповідач ОСОБА_2 , 1967 року народження.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частка у квартирі АДРЕСА_4 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до Третьої львівської державної нотаріальної контори, де нотаріусом було заведено спадкову справу № 811/2021 у Спадковому реєстрі за № 668511698 (а. с. 9).

Листом від 01.07.2022 за № 2161/02-14 державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Стефанишин М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, належну померлій ОСОБА_3 , необхідно визначити частку померлої у спільній сумісній власності (а. с. 4).

Суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_4 є об`єктом спільної сумісної власності відповідача ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3 , тому необхідно визначити, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала частка у розмірі 1/2 у спільній сумісній власності вище вказаної квартири.

Законодавство, що застосоване судом при розгляді спірних правовідносин:

Згідно ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити її право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду.

Статтею 372 ЦК України передбачено: майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або

оголошення її померлою, при цьому часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Нормою ст. 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як заначено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст. ст. 356, 357, 368, 370, 372, 386, 1216, 1217, 1220, 1258, 1261,1267, 1268 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визначення частки померлої у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала частка за законом у розмірі 1/2 у спільній сумісній власності квартири, загальною площею 29,9 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомий, суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомий, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Львів, пр-т В. Чорновола, 39.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер