1Справа № 335/8109/22 2/335/509/2023
РІШЕННЯ
16 січня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
16.12.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Немченко М.В. до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
З 03.12.2014 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрував місце проживання син позивача, ОСОБА_2 .
Разом з цим, з 20.08.2018 ОСОБА_2 виїхав до Сполучених Штатів Америки та станом на день звернення до суду з даної позовною заявою, не проживає за адресою місця реєстрації.
Згідно довідки обслуговуючої компанії Parque Tower від 21.11.2022, відповідач з лютого 2019 р. проживає в м. Санні-Айле-Біч, Сполучені Штати Америки.
Позивач зазначає, що ніяких перешкод у проживанні відповідача не чинились. Особисті його речі в квартирі відсутні, він має інше постійне проживання, що свідчить про відсутність інтересу до вказаного житла.
Натоміть, реєстрація відповідача у квартирі створює позивачу перешкоди у здійсненні права власності, а саме права розпорядження нерухомим майном шляхом його продажу.
Таким чином порушене право власника житла підлягає захисту шляхом визнання відповідача такою особою, що втратила право на користування цим житлом, що дасть можливість власнику нерухомого майна зняти його з реєстрації місця проживання в порядку визначеному Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні».
Отже, як зазначає позивачка, що відповідач з 20.07.2018, не проживає у вищезазначеній квартирі, що належить їй на праві приватної власності, чим створює перешкоди у володінні та користуванні нерухомим майном, ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 06.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.
Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
У відповідності до витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 06.12.2022, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки обслуговуючої компанії Parque Tower від 21.11.2022, ОСОБА_2 з лютого 2019 р. проживає в м. Санні-Айле-Біч, Сполучені Штати Америки.
ОСОБА_2 не несе витрат на утримання житла, будь-яких доказів про те, що у відповідача існують перешкоди у користуванні житлом суду не надано.
Встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивачки, і відсутній за місцем реєстрації більш 1 року, в зв`язку із чим втратив право на користування вказаним будинком, що належить позивачці.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування.
Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Орган реєстрації, керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, зобов`язаний зняти відповідача з реєстрації.
Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 7682, 89, 141, 263265, 280283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 16 січня 2023 р.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача адвокат Немченко Маргарита Вікторівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП № 001276 від 28 квітня 2017 р.;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя І.П. Соболєва