Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1089/20 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,
суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
за участі секретаря судового засідання Руденко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №278/1089/20 за заявою Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про відстрочення виконання рішення
у цивільній справі за первісним позовом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки недійсними
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу, третя особа: Житомирська місцева прокуратура Житомирської області
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через представника ОСОБА_2 ,
на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Татуйка Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області звернулася до суду з заявою про відстрочення виконання рішення. Просила відстрочити виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року в справі №278/1089/20 про стягнення з Оліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 заборгованості за договорами купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки від 19 грудня 2019 року в розмірі 16 395 485 грн та судових витрат у розмірі 10 510 грн на період дії воєнного стану скільки б він не продовжувався та упродовж 1 місяця після його припинення.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року стягнуто з Оліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 16 395 485 грн за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 19 грудня 2019 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19 грудня 2019 року, а також - судові витрати в розмірі 10 510 грн. Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2022 року судові рішення першої та другої інстанції залишені без змін. Наразі виконання рішення суду для сільської ради є неможливим у зв`язку зі зменшенням дохідної частини бюджету. В умовах воєнного стану Оліївська сільська рада вживає заходи загальної мобілізації та направляє кошти місцевого бюджету на військові потреби, зокрема, на надання інших субвенцій з місцевого бюджету державному бюджету: військовим частинам та територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки. Ситуація з початком війни ускладнилася тим, що місцеві бюджети фінансують потреби армії, тероборони та добровольчих формувань. Окрім того, здійснюється допомога внутрішньо переміщеним та/або евакуйованим особам у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні за рахунок коштів резервного фонду місцевого бюджету. Скорочено низку трансфертів місцевим бюджетам з метою спрямування до резервного фонду державного бюджету для забезпечення фінансування заходів територіальної оборони, захисту безпеки населення та функціонування бюджетної сфери, комунальних підприємств у період воєнного стану. Оліївська сільська рада понесла фінансові втрати, які виникли внаслідок несвоєчасного та не у повному обсязі надходження місцевих податків. Оліївська сільська рада недоотримала надходження майже за всіма видами податків. В умовах воєнного стану держава встановила добровільну сплату з багатьох видів податків, які також мали б зараховуватися до місцевого бюджету сільської ради. Багато мешканців виїхало за межі Оліївської сільської ради. Фізичні особи-підприємці та юридичні особи припинили господарську діяльність. Певний час була заборона продажу алкоголю. АЗС працювали із перебоями та не платили акцизу, ПДВ, податку на прибуток та інших платежів. Всі ці фактори зумовили втрати для місцевого бюджету. Внаслідок впровадження воєнного стану бюджетні надходження суттєво скоротилися та після його завершення також потрібен час для відновлення належного обсягу бюджетних надходжень. Є потреба у будівництві бомбосховища, на що коштів заледве вистачає. Виконання судового рішення унеможливить виконання органом місцевого самоврядування своїх функцій.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року, яка містить вступну та резолютивну частину, заява задоволена частково, відстрочено виконання рішення від 21 грудня 2020 року про стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 16 395 485 грн. на період воєнного стану та впродовж одного місяця після його припинення. У задоволені решти заяви відмовлено (а.с.18 т.6).

Повним текстом ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року заява задоволена частково, відстрочено виконання рішення суду від 21 грудня 2020 року про стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором купівлі продажу в розмірі 16 395 485 грн. на період воєнного стану та упродовж одного місяця після його припинення, однак не може перевищувати одного року з дня ухвалення даного судового рішення, тобто до 05 жовтня 2023 року (а.с.19-20 т.6).

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції від 05 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 через представника адвоката Евіна А.К. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволені заяви Оліївської сільської ради про відстрочення виконання рішення відмовити.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що сільська рада не надала доказів на підтвердження фактів наявності фінансових проблем, пов`язаних із зменшенням надходжень до бюджету територіальної громади через введення військового стану. Із рішень Оліївської сільської ради від 09 вересня 2022 року №602 про затвердження звіту про виконання сільського бюджету на 1 півріччя 2022 року та від 07 жовтня 2022 року №638 про затвердження звіту виконання сільського бюджету за 9 місяців 2022 року вбачається, що у період дії воєнного стану в Україні бюджет Оліївської сільської ради зростає, що свідчить про відсутність фінансових проблем, пов`язаних із зменшенням надходжень до бюджету даної територіальної громади. Окрім того, Оліївська сільська рада не вчиняла будь-які реальні дії щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням рішення суду в той час, коли мала можливість внести до порядку денного сесії відповідне питання про перерозподіл кошторису з метою виконання рішення суду чи вчинити інші дії, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення. Будь-яких доказів того, що вказана вище сума не може бути сплачена з бюджету сільської ради заявником суду не надано. Отже, підстави боржника для відстрочення ґрунтуються виключно на припущеннях та є не об`єктивними, виходячи з сум коштів, які наявні на рахунку. Підстави для задоволення заяви мотивовані виключно наслідками воєнного стану, але жодним чином не обґрунтовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між війною та неможливістю виконати судове рішення. Сам по собі факт введення воєнного стану не може вважатися належною правовою підставою для невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. Обставини, які виникають у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок, а сторона, яка посилається на вказану обставину повинна довести зв`язок між неможливістю виконання рішення та військовими діями. Припущення суду першої інстанції про існування фінансових проблем у Оліївської сільської ради через воєнний стан на всій території країни не є об`єктивною причиною, щоб не виконувати рішення суду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Окрім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» від 27 липня 2022 року передбачені випадки та умови, за наявності яких допускається відстрочення виконання рішення суду та визначено вичерпну категорію суб`єктів, які мають таке право у період дії воєнного стану в Україні. Жодним законодавчим актом не передбачено надання сільській раді відстрочення виконання рішення суду з огляду на воєнний стан. Суд першої інстанції фактично втрутився у дискреційні повноваження законодавця, оскільки розширив межі дії вказаного вище Закону, застосувавши його до Оліївської сільської ради. Також суд першої інстанції після проголошення вступної та резолютивної частини ухвали змінив при виготовленні повного тексту ухвали її резолютивну частину, що є неприпустимим. Так, у резолютивній частині проголошеної вступної та резолютивної частини ухвали суд першої інстанції зазначив про відстрочення виконання на «… період воєнного стану та упродовж одного місяця після його припинення», а у резолютивній частині повного тексту ухвали додав: «…однак не може перевищувати одного року з дня ухвалення даного судового рішення, тобто до 05 жовтня 2023 року».

У відзиві на апеляційну скаргу Житомирська окружна прокуратура просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що положеннями Бюджетного кодексу України та положеннями інших норм законодавства України передбачено першочергове використання коштів місцевих бюджетів для забезпечення виконання завдань національної безпеки, заходів територіальної оборони, підтримки місцевої інфраструктури, соціального захисту населення. Висновки суду першої інстанції враховують положення закону, об`єктивні обставини діяльності органів місцевого самоврядування та виклики сьогодення. Твердження скаржника про те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» не передбачає можливості для сільської ради відстрочення виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки ухвала винесена у порядку ст.435 ЦПК України, а положення цієї статті передбачають можливість надання відстрочення виконання рішення суду у зв`язку зі стихійними лихом, іншими надзвичайними подіями тощо. У заяві про відстрочення виконання судового рішення сільська рада навела достатні доводи для її задоволення.

Оліївська сільська рада відзиву на апеляційну скаргу не подала. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники адвокати Євін А.К. та Мартинюк Д.В. апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволені заяви про відстрочення виконання судового рішення відмовити у повному обсязі. При цьому пояснили, що з часу ухвалення рішення сплинуло більше двох років, а Оліївська сільська рада лише восени 2022 року сплатила на виконання рішення суду приблизно 78 000 грн. У 2021 році воєнного стану в Україні не було, але сільська рада не вжила жодних дій, щоб виконати рішення суду, а тому, на їх переконання, рада від реального виконання ухиляється.

Представники Оліївської сільської ради адвокат Рудик В.Р. та ОСОБА_3 просять у задоволені апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Пояснили, що наразі дійсність договорів купівлі-продажу оспорена у судовому порядку з інших правових підстав. Наразі у сільської ради відсутні кошти для виконання рішення суду, зокрема, через воєнний стан.

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Заперечили щодо задоволення апеляційної скарги з підстав, які зазначені у відзиві на апеляційну скаргу. Додатково послалися на порушення кримінального провадження, а відтак, на переконання органів прокуратури, суд першої інстанції відстрочив виконання рішення обґрунтовано.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у справі за первісним позовом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу, рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року в задоволені первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволений та стягнуто з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки від 19 грудня 2019 року в розмірі 16 395 485 грн. та судові витрати - 10 510 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2022 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року залишені без змін.

Як вже зазначалося вище, ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року, яка містить лише вступну та резолютивну частину, заява Оліївської сільської ради про відстрочення виконання рішення задоволена частково, відстрочено виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року про стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 16 395 485 грн. на період воєнного стану та впродовж одного місяця після його припинення. У задоволені решти заяви про відстрочення виконання стягнення з Оліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 10 510 грн. відмовлено.

Разом із тим, повним текстом ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року заява Оліївської сільської ради про відстрочення виконання рішення задоволена частково, відстрочено виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року про стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором купівлі продажу в розмірі 16 395 485 грн. на період воєнного стану та упродовж одного місяця після його припинення, однак не може перевищувати одного року з дня ухвалення даного судового рішення, тобто до 05 жовтня 2023 року.

Отже, скаржник обґрунтовано звернув увагу на ту обставину, що суд першої інстанції, після проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, при виготовленні повного тексту ухвали змінив резолютивну частину. Так, у резолютивній частині проголошеної вступної та резолютивної частини ухвали суд першої інстанції зазначив про відстрочення виконання «… на період воєнного стану та упродовж одного місяця після його припинення, а у резолютивній частині повного тексту ухвали додав: «…, однак не може перевищувати одного року з дня ухвалення даного судового рішення, тобто до 05 жовтня 2023 року».

Відповідно до п.4 частини першої ст.260 ЦПК України у резолютивній частині ухвали суду, яка викладається окремим документом, зазначається: а) висновки суду; б) строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більше як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини ухвали (абзац другий частини шостої ст.259 ЦПК України).

Ухвала суду проголошується негайно після її постановлення за правилами проголошення рішення суду (зі змісту частини дев`ятої ст.268 ЦПК України).

За положеннями частини восьмої ст.268 ЦПК України після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як убачається із вищевикладеного, після проголошення вступної та резолютивної частини ухвали від 05 жовтня 2022 року, суд першої інстанції при виготовленні повного тексту ухвали змінив свої висновки, які викладені у резолютивній частині ухвали та добавив у резолютивну частину словосполучення: «…, однак не може перевищувати одного року з дня ухвалення даного судового рішення, тобто до 05 жовтня 2023 року».

Випадків, визначених ЦПК України, які б уповноважували суд першої інстанції на відповідні дії після проголошення своїх висновків, не встановлено.

Грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.376 ЦПК України та постановлення нового судового рішення, оскільки після проголошення ухвали, суд першої інстанції самостійно змінив свої висновки, хоча повноважень на вчинення таких дій не мав.

Окрім того, питання щодо відстрочення виконання рішення первісно вирішено неправильно. Внесення до резолютивної частини ухвали змін у спосіб, непередбачений законом, не зробило її відповідаючою закону, враховуючи, що доповнення не узгоджуються із приписами ст.435 ЦПК України.

Так, відстрочуючи виконання рішення в частині стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із загальновідомої обставини про наявність критичних проблем із фінансуванням державного бюджету, що нерозривно пов`язано з наявністю вільних асигнувань у місцевих бюджетах, зокрема Оліївській сільській раді Житомирської області, як органу місцевого самоврядування. Такі фінансові проблеми пов`язані з воєнним станом на всій території країни. Суд відстрочив виконання рішення суду лише відносно стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, а в частині стягнення судового збору - дійшов висновку, що в цій частині рішення має бути виконано без зволікань.

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції в частині відстрочення виконання рішення суду щодо стягнення з Оліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 заборгованості за договорами купівлі-продажу від 19 грудня 2019 року в розмірі 16 395 485 грн. та вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у відстроченні виконання судового рішення в частині стягнення судового збору в сумі 10 510 грн. із таких мотивів.

Відповідно до змісту частини першої ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За положеннями частини третьої ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина четверта ст.435 ЦПК України).

Частиною п`ятою ст.435 ЦПК України унормовано та застережено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як прописано вище, суд першої інстанції 21 грудня 2020 року ухвалив рішення, яке судами апеляційної та касаційної інстанцій залишене без змін. За положеннями частини п`ятої ст.435 ЦПК України, виконання цього рішення суду не може бути судом відстрочено більш ніж на один рік із дня його ухвалення.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про відстрочення виконання, не звернув уваги на ту обставину, що на час звернення Оліївської сільської ради до суду із заявою про відстрочення виконання (29 вересня 2022 року) річний строк із дня ухвалення рішення, передбачений частиною п`ятою ст.435 ЦПК України, сплинув 22 грудня 2021 року (21 грудня 2020 року (з наступного дня) + 1 рік).

Також Верховний Суд ухвалою від 08 червня 2021 року в порядку ст.436 ЦПК України зупиняв виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року в задоволеній частині позову ОСОБА_1 , до закінчення касаційного провадження. Така зупинка надала питанню виконання легітимності, але перебіг річного строку, передбачений частиною п`ятою ст.435 ЦПК України, не перервала та не зупинила. Зупинка тривала до закінчення касаційного оскарження та поглинула річний строк, передбачений частиною п`ятою ст.435 ЦПК України.

Воєнний стан на території України введений 24 лютого 2022 року, але за період до введення воєнного стану суду не надані належні, допустимі та достатні докази, які б беззаперечно доводили, що сільською радою вчинялися дії з метою виконання рішення суду та лише відсутність коштів або їх недостатність на рахунках боржника перешкодило Оліївській сільській раді виконати рішення, а тому виключних обставин, які б доводили існування істотних обставин, які б ускладнювали виконання рішення або робили його неможливим, суду не надано. Сам по собі воєнний стан, коли на території Житомирської області не ведуться активні бойові дії, та не доведення причинно-наслідкового зв`язку між військовим станом та неможливістю виконання судового рішення (перерахування коштів із місцевого бюджету до державного бюджету, направлення коштів на заходи територіальної оборони, задоволення продовольчих потреб цивільного населення, облаштування місць розміщення громадян, які у зв`язку з бойовими діями залишили місце проживання/перебування, оплата інших заходів, спрямованих на підтримку цивільного населення в умовах воєнного стану тощо) ще не є достатньою обставиною для відстрочення виконання рішення суду, яке наразі набрало законної сили, оскільки не доведено недостатність надходження коштів до бюджету територіальної громади.

Докази, що подані стягувачем та його представниками, а також представниками боржника на стадії апеляційного перегляду, які не були подані до суду першої інстанції, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки не встановлено виняткових випадків, за яких докази не могли бути подані до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали, як від стягувача, так і від боржника (ст.367 ЦПК України). Частина поданих доказів на час постановлення судом першої інстанції ухвали, яка оскаржена в апеляційному порядку, не існувала у матеріальному світі, а суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції на час її постановлення.

Отже, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, передбачених частиною п`ятою ст. 435 ЦПК України, та відстрочив виконання рішення на строк, що перевищує один рік із дня ухвалення рішення, а також без доказів існування виняткових обставин, із якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання рішення суду, а тому заява Оліївської сільської ради про відстрочення виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості задоволена бути не може.

Розумний строк виконання рішення не дотриманий, оскільки сплинуло більш ніж два роки з дня його ухвалення.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист. У розумінні усталеної практики Європейського Суду з прав людини частина перша ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне та обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним.

За таких обставин, апеляційна скарга задовольняється частково, враховуючи, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у розстроченні рішення в частині судового збору. В задоволеній частині апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє в цій частині нове судове рішення, яким боржнику у задоволенні заяви щодо відстрочення виконання стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості на договорами купівлі-продажу в сумі 16 395 485 грн, - відмовляє.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-382,384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року в задоволеній частині скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.
Відмовити Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року в частині стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 заборгованості за договорами купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки від 19 грудня 2019 року в сумі 16 395 485 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: