Ухвала

20 січня 2023 року

м. Київ

справа № 403/4191/12

провадження № 61-847ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року провадження у цій цивільній справі зупинено до розгляду цивільної справи № 200/3317/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Олена Анатоліївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, витребування нерухомого майна, скасування рішення, визнання права власності.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада

2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 березня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня

2022 року провадження у цій цивільній справі поновлено, справу призначено до розгляду.

У листопаді 2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року в частині того, чи може суд поновити провадження в справі, якщо підстави, на яких було зупинено провадження у справі, не були усунуті.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала апеляційного суду від 06 листопада 2013 року постановлена з процесуального питання, не вирішує спір по суті і не підлягає примусовому виконанню, а тому не може бути предметом роз`яснення в розумінні статті 271 Цивільного процесуального кодексу України. Судове рішення є чітким за змістом, зрозумілим, не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, в мотивувальній частині чітко викладені норми законодавчих актів, на підставі яких суд дійшов відповідних висновків, судове рішення не допускає подвійного тлумачення, а тому, підстави для його роз`яснення відсутні.

16 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду

з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року та ухвалити нове судове рішення

про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року щодо того чи може суд поновити провадження в справі, якщо підстави, за якими було зупинено провадження, не були усунуті.

Як на підставу касаційного оскарження ухвали апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права та не врахування висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19. Вказує, що обставини, за яких було постановлено ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року, не змінилися, а тому не вирішено питання чи може суд поновити провадження у цій справі, якщо підстави, за якими було зупинено провадження, не усунуті.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09 липня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 14 травня 2019 року у справі № 904/2529/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 372/51/16-ц).

Згідно з частиною другою статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Отже, роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які виконуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі

№ 753/12916/15-ц).

Встановивши, що ОСОБА_1 просила роз`яснити ухвалу апеляційного суду, якою вирішено процесуальне питання (щодо зупинення провадження у справі) і яка є чіткою та зрозумілою, суд апеляційної інстанції дійшов загалом правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, оскільки за своїм змістом фактично зводиться до незгоди заявниці з ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року про поновлення провадження у цій цивільній справі.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення. Правильність застосування судом статті 271 ЦПК України не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня

2022 року є необґрунтованою, отже у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович