Номер провадження: 22-ц/813/3215/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №522/15525/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року у складі судді Домусчі Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 22 серпня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, просила стягнути з ОСОБА_2 за договором позики від 7 жовтня 2014 року борг в сумі 250000,00 грн., 3% річних в сумі 2712,00 грн., інфляційні втрати в сумі 8490,73 грн. та судові витрати (а.с.2-4).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.22).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (а.с.29).

Ухвалою Приморського районного суду від 19 вересня 2016 року справу призначено до розгляду (а.с.30).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2016 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в загальній сумі 261202,73 грн.; стягнуто судові витрати в сумі 2612,04 грн. (а.с.40-41).

28 січня 2022 року ОСОБА_2 подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 19 вересня 2016 року. Заяву обґрунтовано тим, що рішення суду виконав в добровільному порядку, тому необхідність у забезпеченні позову відпала. З дня набрання рішенням законної сили минуло більше 90 днів, ОСОБА_1 як стягувач з заявою для примусового виконання рішення не зверталась, що підтверджено інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року клопотання про скасування заходів забезпечення позову прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с.59).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено (а.с.79-81).

Висновок суду мотивовано тим, що ухвалене 20 жовтня 2016 року рішення суду має законну силу, заявником ОСОБА_2 як боржником не надано доказів щодо виконання рішення суду у добровільному порядку, стягувач ОСОБА_1 померла, тому процесуально-правові підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 1 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу суду про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову (а.с.86-88).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права полягає в наступному. ОСОБА_2 рішення суду виконав в повному обсязі в добровільному порядку, про що свідчить не звернення ОСОБА_1 на протязі шести років з заявою про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання рішення суду. Нормою статті 158 ЦПК України визначено, що у разі задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти лише дев`яносто днів, після чого мають бути скасовані судом у разі, якщо за заявою стягувача не буде відкрито виконавче провадження. Таким чином, враховуючи, що з дня набрання рішенням суду про задоволення позову законної сили пройшло більше дев`яносто днів та позивач (стягувач) не зверталася з заявою про відкриття виконавчого провадження, оскільки рішення суду від 20 жовтня 2016 року було виконане в добровільному порядку, вжиті ухвалою від 19 вересня 2016 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Розглядаючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд неправильно застосував норми процесуального права, а саме статтю 158 ЦПК України. Крім того, позивач ОСОБА_1 померла, тому на підставі пункту 1 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний був зупинити провадження у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_1 звернулась 22 серпня 2016 року до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат. В порядку забезпечення позову ухвалою суду від 19 вересня 2016 року накладено арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно.

Рішенням суду від 20 жовтня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в загальній сумі 261202,73 грн. та судові витрати в сумі 2612,04 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про виконання рішення суду.

Посилання ОСОБА_2 на добровільне виконання рішення суду не підтверджені доказами.

Нових ОСОБА_4 померла, відповідно, не може особисто підтвердити виконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність в Автоматизованій системі виконавчого провадження даних про відкриття за заявою ОСОБА_1 як стягувача виконавчих проваджень в порядку виконання рішення суду в справі №522/15525/16-ц не є безспірним доказом виконання рішення суду.

Отже, суд виходить з того, що докази виконання рішення суду наразі відсутні, мотивування скасування заходів забезпечення позову виконанням рішення суду є безпідставним.

Скасування заходів забезпечення позову врегульовано статтею 158 ЦПК України, відповідно до положень даної норми процесуального права у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7); якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8).

Отже, в даній нормі процесуального права передбачено:

продовження дії заходів забезпечення позову протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили;

можливість скасування заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому, норми частин 7, 8 статті 158 ЦПК України не передбачають скасування заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у разі якщо протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили за заявою позивача (стягувача) не буде відкрито виконавче провадження, як то вважає апелянт.

В даному випадку якщо протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили за заявою стягувача не відкривалось виконавче провадження, то у розумінні частини 7 статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 19 вересня 2016 року, припинили свою дію.

Скасуванню підлягають діючі заходи забезпечення позову.

Посилання на обов`язковість застосування судом положень пункту 1 частини 1 статті 251 ЦПК України безпідставне, оскільки цивільну справу № 522/15525/16-ц розглянуто ухваленням 20 жовтня 2016 року рішення по суті вимог.

Процесуальні підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Справа призначена до розгляду на 22 грудня 2022 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», «SMS»-повідомлення «Судова повістка…»; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 22 грудня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 січня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова