ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1297/23
Провадження 2/362/1164/23
У х в а л а

"23" березня 2023 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.12.2015 року у розмірі 31 312,79 грн. станом на 14.02.2023 року, яка складається з: 27 382,28 грн. заборгованість за кредитом; 3 930,51 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2684,00 грн. судовой збір.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Подана ПАТ КБ «ПриватБанк» позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам закону, а саме: позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), зокрема, доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин щодо: 1) отримання відповідачем кредиту у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за договором № б/н від 24.12.2015 року, оскільки додатки до позовної заяви не містять відомостей: про розмір встановленого на картковий рахунок відповідача кредитного ліміту та його подальшу зміну, а також, що він отримав саму вказану суму у позовній заяві; 2) виду та строку дії картки, виданої відповідачу, умови кредитування за якою суд має брати до уваги, оскільки зі змісту анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку неможливо встановити вид такої картки.

Таким чином, позивачу по справі для усунення вказаних недоліків необхідно надати суду докази на підтвердження: отримання відповідачем за кредитним договором №б/н від 24.12.2015 року саме вказану суму кредиту; виду та строку дії платіжної карти, отриманої відповідачем за вказаним договором, в тому числі, дані про послідуюче продовження терміну дії картки чи видачу нової карти, зміни умов кредитування та обслуговування карти клієнта починаючи з дати укладення договору 24.12.2015року; виписку з особового рахунку відповідача, як клієнта, що є регістром аналітичного обліку і містить записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" у рішенні щодо грошових зобов`язань має бути висновок суду про розмір грошових сум та детальний порядок його обчислення за кожною з вимог.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.12.2015 року у розмірі 31 312,79 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту (простроченим), заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести факт надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, а також розмір заборгованості.

У той же час позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, в тому числі: позовна заява не містить зазначення обґрунтованого математичного розрахунку заявлених до стягнення сум із зазначенням: строку (періоду) нарахування сум відсотків та суми основного боргу, на яку вони нараховані; формул розрахунку і арифметичних дій щодо кожної суми; пояснення використаних у розрахунках цифр з посиланням на відповідні докази чи інші розрахунки, які ґрунтуються на доказах, що надало б суду можливість надати правовий аналіз та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Наданий розрахунок заборгованості є незрозумілим, зокрема, представником банку не наведено жодної формули, за якою проводились відповідні математичні обчислення в позові чи в самому розрахунку. А також відсутній розрахунок розміру штрафу (відсоткова частина).

Суд звертає увагу, що позивачем, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві повинно бути зазначено обґрунтований розрахунок кожного зі складових заборгованості, тобто такий, що містить обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання, нарахування процентів та інше) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами угоди.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Додані до позовної заяви документи всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України не завірені належним чином.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко