ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/397/23 Справа № 182/231/22 Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/231/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхно Сергій Семенович,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна Сергія Семеновича на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 червня 2022 року та на додаткове рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року, яке ухвалено суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 29 вересня 2022 року , -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна С.С. (надалі - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ») про стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що 27 серпня 2010 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду заступника керуючого відділенням № 29 м.Нікополь АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» з оплатою праці, згідно із штатним розписом та наказом № 114-к від 26 серпня 2010 року.

Відповідно до наказу № 215-к від 10 листопада 2021 року, позивачка була звільнення з посади, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою грошової компенсації за 106 календарних днів невикористаної відпустки, згідно з чинним законодавством України, та вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, згідно ст.44 КЗпП України.

18 грудня 2021 року розпочато виплату допомоги по безробіттю, відповідно до запису № 24 у її трудовій книжці.

При цьому, середня заробітна плата для виплати одноразової вихідної допомоги при припиненні трудового договору враховує всі виплати із фонду оплати праці за попередні перед звільненням 12 місяців. Її середня заробітна плата для виплати одноразової вихідної допомоги, при припиненні трудового договору, повинна враховувати всі виплати із фонду оплати праці за попередні перед звільненням 12 місяців, але Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхно С.С. надав довідку про заробітну плату та інші доходи № 53 від 22 грудня 2021 року, згідно якої заробітна плата, за період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року, складає суму в розмірі 144 226 грн. 56 коп., на місяць - середньомісячна зарплата - 13 111 грн. 51 коп., її виплата одноразової вихідної допомоги при припиненні трудового договору теж складає, відповідно до вказаної довідки, середньомісячну зарплату у сумі 13111 грн. 51 коп. Тобто, у відповідності до розрахунку, середньоденна заробітна плата, відповідно до її розрахунку, складає 658 грн. 57 коп. у 2021 році. В день її звільнення відповідач не виплатив їй заробітну плату за другу половину жовтня 2021 року в сумі 3 280 грн. 00 коп.; грошову компенсацію за 106 календарних днів невикористаної відпустки в сумі в розмірі 36 464 грн. 00 коп.; вихідну допомогу при звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України в сумі 13 111 грн. 51 коп.; заробітну плату за час простою в сумі 4 364 грн. 60 коп., а всього 57 220 грн. 11 коп.

Уточнивши позовні вимоги, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь 34 904 грн. 21 коп. - суму середнього заробітку за весь час затримки від дати звільнення по день фактичного розрахунку, та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 750 грн. 00 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 34 904 грн. 21 коп., а також моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. 00 коп., а всього 37 904 грн. 21 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 750 грн. 00 коп., сплачені останньою при подачі позову до суду.

Додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах місячного платежу.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було відкрито провадження у справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ЦПК України, прийнято уточнену позовну заяву до провадження, в порушення встановлених ЦПК України строків, та не враховано, що позивачкою не сплачено судовий збір за подання позовної заяви в частині вимог про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Наполягає на тому, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» є неналежним відповідачем у справі, адже фактично правовідносини виникли між ОСОБА_1 та АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ», у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на ту обставину, що позовна заява не підлягає судовому розгляду по суті.

Відповідач вважає, що правові підстави для застосування ст. 117 КЗпП України, в даному випадку, взагалі відсутні, оскільки роботодавець повинен сплатити зазначене у цій статті відшкодування тільки в тому разі, коли спір щодо розміру належних до сплати сум вирішено на користь працівника, чого в даному випадку не відбулося.

Також, зазначає, що в АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому на всі правовідносини, які стосуються цього Банку, застосовуються положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджується відповідач й з розрахунками суду щодо обчислення середнього заробітку позивачки та розміру моральної шкоди, який взагалі необгрунтований.

Також, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» просить скасувати додаткове рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року, посилаючись на те, що суд першої інстанції не ухвалював рішення суду про стягнення заробітної плати, а тому відсутні правові підстави для вирішення питання щодо негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах місячного платежу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 серпня 2010 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду заступника керуючого відділенням № 29 м.Нікополь АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» з оплатою праці, згідно із штатним розписом, згідно наказу № 114-к (а.с.6).

Відповідно до наказу № 215-к від 10 листопада 2021 року, ОСОБА_1 була звільнення з посади, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою грошової компенсації за 106 календарних днів невикористаної відпустки, згідно з чинним законодавством України, та вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, згідно ст.44 КЗпП України (а.с.7).

18 грудня 2021 року розпочато виплату допомоги по безробіттю, про що свідчить запис №24 у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Згідно довідки № 53 від 22 грудня 2021 року, починаючи за період з січня 2021 року по листопад 2021 року позивачці була нарахована заробітна плата в розмірі 144 226 грн. 56 коп. (а.с.10).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхном С.С. не було виплачено позивачці всіх належних сум в день її звільнення, а непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Встановивши порушення трудових прав позивачки, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, визначивши її розмір у сумі 3 000,00 грн., як такий, що відповідає глибині моральних переживань останньої.

При цьому, посилаючись на положення ст. 430 ЦПК України, суд допустив до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах місячного платежу.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Судом встановлено та визнається учасниками справи, що у АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» розпочата процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Міхна С.С.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, у випадках, встановлених цим Законом (частина перша статті 3 і пункт 8 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку, призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина перша статті 36 Закону №4452-VI).

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку (пункт 1 частини другої статті 37 Закону №4452-VI).

З моменту введення у банку тимчасової адміністрації, Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку, який зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та є самостійним суб`єктом господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Тому, у цивільному спорі щодо неналежного виконання банком своїх зобов`язань, після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, належним відповідачем є банк, а не Фонд.

Уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону №4452-VI).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону №4452-VI).

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Оскільки, уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 серпня 2018 року у справі №559/1777/15-ц (провадження №14-263цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №383/2/17 (провадження №14-450цс18), від 12 грудня 2018 року у справі №591/1272/18 (пункт 38).

У цивільному процесі уповноважена особа Фонду є неналежним відповідачем у справах як за позовом до Фонду, працівником якого є ця особа, так і за позовом до банку, від імені якого в межах повноважень Фонду вона діє.

Належним відповідачем у цій справі є банк, від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ».

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у випадку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відтак, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Водночас, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Як встановлено колегією суддів, позов ОСОБА_1 пред`явлено до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна С.С., який не є належним відповідачем у даній справі.

Та обставина, що АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на даний час перебуває у стані ліквідації, не позбавляє позивачку можливості захистити свої права, шляхом звернення до суду з позовом, правильно визначивши суб`єктний склад учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 488,60 грн.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

У пункті 20 постанови Пленум Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 4 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз`яснено, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Тобто, додаткове рішення суду, ухвалене у порядку статті 270 ЦПК України є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору, та не може існувати окремо від нього.

Оскільки, колегією суддів скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення у справі, яким позов ОСОБА_2 залишено без задоволення, додаткове рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року втрачає силу, його необхідно скасувати, оскільки воно не може існувати окремо від основного рішення у справі по суті спору.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна Сергія Семеновича задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року та додаткове рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна Сергія Семеновича про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди -відмовити.

Стягунти з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» судові витрати у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: