ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/163/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1466/22 Категорія: 304070000 Скляренко В.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яцюка Максима Васильовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2022 року (повний текст судового рішення виготовлено 09 грудня 2022 року) у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) «Волкова 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСББ «Волкова 1» звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на порушення останнім свого обов`язку з утримання належного йому на праві власності нерухомого майна.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач в період з січня 2020 року по березень 2022 року не здійснював оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 25.03.2022 року розмір заборгованості складає 9041,04 грн., яка підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Відповідач позов визнав частково в розмірі 1705,65 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Волкова 1» за період з січня 2020 року по березень 2022 року заборгованість з оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території в розмірі 9041,04 грн., три відсотки річних - 1206,55 грн., інфляційні втрати в розмірі 2945,05 грн. Крім того, просив стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 481,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5 200,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Волкова 1» заборгованість з оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 8741,17 грн., інфляційні нарахування в сумі 1507,64 грн., 3% річних в сумі 311,49 грн., а всього разом - 10 560,30 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 2 102 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., а всього разом - 5 102 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд вважав доведеним той факт, що відповідач має перед об`єднанням співвласників невиконане грошове зобов`язання з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, що виникла за період з січня 2020 року по березень 2022 року включно в загальному розмірі 8 741,17 грн., а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних вирахувана із цієї суми.

Розподіл судових витрат проведено пропорційно до частки задоволених вимог.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та оскаржив його в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки представник позивача зробив заяву, що просить стягнути борг із розрахунку 8,69 грн. на кв. м площі квартири в сумі 386,71 грн. в місяць за 27 місяців з вирахуванням платежів, сплачених відповідачем за період січень 2020 - березень 2022. Таким чином, позивач просив стягнути 10441 грн. - 5130,89 грн. = 5310,11 грн. Суд, стягнувши більшу суму, в порушення п. 2 ст. 264 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог та стягнув суму, більшу заявленої позивачем.

Суд послався на рішення у справі 711/1214/20, яке відсутнє в матеріалах цієї справи.

Позивачем не надано належний допустимий достовірний та достатній розрахунок суми боргу. Позивач зазначив тариф в розмірі 5,69 грн. за 1 кв. м, тоді як суд вирахував заборгованість, виходячи із суми 8,69 грн. за 1 кв.м.

Також відповідач не погоджується з розподілом судових витрат. Стягуючи витрати позивача на професійну правничу допомогу, суд не звернув уваги, що в договорі між позивачем та адвокатом гонорар адвоката узгоджено в сумі, що відповідає цінам на послуги адвоката, розміщені на його офіційному сайті. При цьому, роздруківки з офіційного сайту адвоката не надано. Акт від 25.03.2022 не підтверджує, що правова допомога надавалась саме у зв`язку зі спором ОСББ та ОСОБА_1 . Також апелянт не погоджується з витраченим часом за надані адвокатом позивача послуги. Обмеження витрат відповідача на правову допомогу на 2400,00 грн. апелянт вважає несправедливим, оскільки такі витрати пов`язані з неправильною процесуальною поведінкою позивача.

Апелянт просить рішення скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити на суму 1705,65 грн., в іншій частині позову - відмовити, здійснити розподіл судових витрат, стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території за період з січня 2020 року по березень 2022 року.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 25.01.2020, підтверджується, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , оформленого протоколом № 5 від 28 липня 2019 року, затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 серпня 2019 року у розмірі 8,69 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири (тариф на обслуговування будинку та прибудинкової території - 5,69 грн. з 1 кв.м; фонд капітального ремонту будинку - 3 грн. з 1 кв.м).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2020 року у справі №711/1214/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Волкова 1» заборгованість з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 4293 грн. 37 коп., інфляційні втрати в сумі 11 грн. 83 коп., 3% річних в сумі 10 грн. 03 коп., заборгованість по внескам на капітальний ремонт будинку в сумі - 12 155 грн. 03 коп., а всього - 16 470 грн. 26 коп.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 3 935 грн. 83 коп., а всього 6 037грн. 83 коп.

Отже, загальна сума, стягнута рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2020 року у справі №711/1214/20, становить 22 508,09 грн.

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.07.2021 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Волкова 1» заборгованості в розмірі 4 293 грн. 37 коп., інфляційних - 11 грн. 83 коп., 3% річних - 10 грн. 03 коп., заборгованості по внескам на капітальний ремонт будинку в сумі - 12 155 грн. 03 коп., а всього - 16 470 грн. 26 коп.

До позовної заяви долучено оборотну відомість нарахування та оплати наданих ОСОБА_1 послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території (а.с. 5), з якої вбачається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/1214/20 з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 22 508,09 грн.

Із вказаної оборотної відомості також вбачається, що за період з 01.01.2020 до 31.03.2022 позивач здійснював нарахування розміру щомісячних платежів по квартирі відповідача в розмірі 386,71 грн. на місяць (тариф 8,69), відповідач не здійснював регулярної щомісячної оплати послуг позивача, внаслідок чого станом на 25.03.2022 за ним обчислюється заборгованість з оплати послуг ОСББ «Волкова 1» в розмірі 9041,04 грн. та не погашений борг в розмірі 2233,80 грн. на виконання рішення суду №711/1214/20.

Відповідач визнав суму боргу перед позивачем в розмірі 1 705,65 грн.

В матеріалах справи також містяться чотири дублікати чеків про сплату квартплати, л/с 137, АДРЕСА_3 . Платежі на суму 1 400 грн., 1 340,89 грн., 2 090 грн. відображені в оборотній відомості. Платіж на суму 300 грн. (дата оплати 29.03.2022) в оборотній відомості не відображено.

Статтею 1 Закону України № 2866-ІІІ від 29.11.2001 року «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини четвертої статті 4 цього Закону України основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статтею 17 Закону України № 2866-ІІІ встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до статті 23 Закону № 2866-ІІІ внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною першою статті 7 цього Закону України визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 цього ж Закону України.

За змістом статті 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів, а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

Частиною першою статті 14 Закону України № 2189-VIII від 9.11.2017 року «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 15 цього Закону договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 9 цього ж Закону України встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно.

Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону України № 2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами (стаття 67 ЖК УРСР).

Статтею 68 ЖК УРСР встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, за тарифами, визначеними за загальним правилом за домовленістю сторін.

З матеріалів справи вбачається, що за домовленістю сторін рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , оформленим протоколом № 5 від 28 липня 2019 року, затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 серпня 2019 року у розмірі 8,69 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири (тариф на обслуговування будинку та прибудинкової території - 5,69 грн. з 1 кв.м; фонд капітального ремонту будинку - 3 грн. з 1 кв.м).

Вказане рішення є чинним, а тому є обов`язковим для співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Цим спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що нарахування слід проводити за тарифом 5,69 грн. з 1 кв.м, а не 8,69 грн. з 1 кв.м.

Отже, позивач правильно нарахував борг, виходячи з тарифу 8,69 грн. з 1 кв.м.

Апеляційним судом досліджено оборотну відомість та проаналізовано розрахунок заборгованості, який відображено у відомості. За результатом аналізу судова колегія дійшла висновку про правильність нарахування заборгованості, а також про правильне її застосування судом першої інстанції при обрахунку боргу.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач правомірно та обґрунтовано здійснював нарахування щомісячних платежів по квартирі відповідача в розмірі 386,71 грн. (8,69 грн. * 44,5 кв.м.) в період часу з 01 січня 2020 року до березня 2022 року, а відповідач зобов`язаний був здійснювати оплату таких внесків.

За період з січня 2020 року по березень 2022 року включно відповідачем було здійснено сплату грошових коштів на користь позивача на загальну суму 21 974,30 грн., з яких 20 274,30 грн. зараховано позивачем в якості погашення заборгованості за судовим рішенням від 28.04.2020 року, а 1400,00 грн. - погашення заборгованості з оплати послуг ОСББ за спірний період.

Суд першої інстанції звернув увагу, що в оборотній відомості не враховано платіж на суму 300,00 грн. (дата оплати 29.03.2022), що підтверджується дублікатом банківського чеку (а.с. 41). За таких обставин за спірний період відповідач мав здійснити оплату послуг позивача на суму 10 441,57 грн. (386,71 грн. за 27 місяців), а фактично сплатив на суму 1 700,00 грн. (1 400,00 грн. - платіж від 20.12.2021, 300,00 грн. - платіж від 29.03.2022), а отже розмір заборгованості складає 8741,17 грн. (10 441,57 грн. - 1 700,00 грн.).

Отже суд першої інстанції правильно розрахував розмір заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 8741,17 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів перевірила здійснений судом першої інстанції розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних та встановила, що він є повним, арифметично правильним та обґрунтованим.

Враховуючи, що апелянт не надав своїх розрахунків або заперечень проти розміру боргу, заявленого позивачем, суд дійшов висновку про правильність висновків суду першої інстанції про часткове стягнення боргу відповідно до розрахунків позивача.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню із стягненням інфляційних нарахувань в розмірі 1507,64 грн., 3% річних в розмірі 311,49 грн.

Колегія суддів не встановила виходу за межі позовних вимог, оскільки доводи апеляційної скарги про те, що позивач просив врахувати платежі, сплачені відповідачем за період січень 2020 - березень 2022, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Аргументи апеляційної скарги про те, що суд не мав повноваження враховувати рішення у справі 711/1214/20 за відсутності в матеріалах справи належним чином завіреної копії заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2020, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно здійснено розподіл судових витрат, також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із ціни позову, складності справи, обсягу виконаних представниками сторін робіт, кількості судових засідань за участю обох представників сторін, доказів на підтвердження понесених витрат, та справедливо дійшов висновку про необхідність зменшення заявлених сторонами обсягу витрат на правову допомогу до показника 5000,00 грн. з кожного із сторін справи.

При цьому розподіл судових витрат здійснено відповідно до частки задоволених позовних вимог по відношенню до обох сторін.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, не містять достатніх підстав для скасування чи зміни законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла в результаті неналежного виконання зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, є цілком законними.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати залишаються за особою, яка їх понесла.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яцюка Максима Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді