ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 630/765/21 Номер провадження 22-ц/814/507/23Головуючий у 1-й інстанції Малихін О.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕЙМ КЕПІТЕЛ» на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 листопада 2021 року, , у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕЙМ КЕПІТЕЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 03 квітня 2021 року між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № ЛЛ-01140001, за яким відповідач отримав грошові кошти в сумі 2000,00 грн. зі строком користування 16 днів.

Кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним Договором зобов`язання , про що свідчить підтвердження платіжного сервісу АТ «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу на картковий рахунок ОСОБА_1 за договором №ЛЛ-01140001 від 03.04.2021 року в сумі 2 000,00 грн.

Боржник взяті на себе зобов`язання за кредитним Договором не виконав , в визначені кредитним договором строки , а саме станом на 27.08.2021 року наявну заборгованість не погасив, не сплачував нараховані у відповідності до п 1.4.1-1.4.2 Кредитного договору проценти за користування ним, таким чином ухиляючись від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором.

Зважаючи на наведені обставини позивач вважає, що наявні підстави для звернення у суд із позовом для захисту його порушеного права.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №ЛЛ-01140001 від 03.04.2021 року у загальному розмірі 6 669,96 грн.

Рішенням Люботинського районного суду Харківської області від 01 листопада 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованість Кредитним договором № ЛЛ-01140001 від 03 квітня 2021 року в розмірі 2 668 (Дві тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 42 коп., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 908,15 грн.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовлено.

Із рішенням не погодилось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» подавши апеляційну скаргу.

Апелянт вказує , що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано умов договору , що підписаний сторонами, адже сторонами кредитного договору погоджено всі його істотні умови щодо суми кредиту , строку кредиту , сплати відсотків за користування кредитом, розмір та тип процентної ставки , а також відповідальність за порушення зобов`язання.

Зазначає , що продовження строку користування кредитними коштами до 96 днів ( включно) це не внесення змін та доповнень до Кредитного договору від 03.04.2021 року ЛЛ-01140001 , а виконання його основних умов , а тому не потребує підписання жодних додаткових угод до нього.

Скаржник просив скасувати рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 листопада 2021 року, прийняти нове , яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕЙМ КЕПІТЕЛ» до ОСОБА_1 задовольнити вповному обсязі .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судом встановлено, що між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № ЛЛ-01140001 від 03 квітня 2021 року, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 2000,00 грн. з умовою оплати процентів за користування кредитними коштами, виходячи із процентної ставки 2,0% від суми позики за кожен день користування позикою протягом 16 днів з дня надання кредиту.

В п. 1.3. Кредитного договору сторони визначити, що строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим договором, може бути подовжений до 96 днів включно.

Додатком до вказаного Кредитного договору є детальний розпис сукупної вартості кредиту, в якому визначено строк користування кредитом, наданого ОСОБА_1 , саме в 16 днів.

Кредит в сумі 2000,00 грн. був наданий ОСОБА_1 шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на його банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана ним у анкеті позичальника від 03 квітня 2021 року, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» від 11 серпня 2021 року, через платіжний сервіс якого ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» здійснило видачу кредиту.(а.с.24)

П.3.24 Правил надання коштів у позику ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» визначено , що Товариство надає кредит виключно на банківські карти платіжних систем VISA та/або MasterCard .

У п.4.19 Правил надання коштів у позику ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» вказано, що Позичальник має право звернутись до Кредитодавця з проханням про продовження строку користування Кредитом. У випадку прийняття рішення Товариством про продовження строку користування Кредитом , Кредитодавець укладає із позичальником Додаткову угоду до Кредитного договору.

Та матеріали справи не містять підтверджень звернення ОСОБА_1 з відповідним проханням про продовження строку користування Кредитом, також позивачем не надано й доказів на підтвердження існування Додаткової угоди до основного Кредитного договору .

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, із анкети позичальника вбачається , що строк користування Кредитом становить 16 днів, інших додаткових умов у вказаній анкеті позичальника щодо процентів та строку користування Кредитом не зазначено(а.с.15)

Кредитний договір № ЛЛ-01140001 від 03 квітня 2021 року , Детальний розпис сукупної вартості Кредиту та Графік погашення заборгованості підписані позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Так, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальником документи (Кредитний договір № ЛЛ-01140001 від 03 квітня 2021 року , Детальний розпис сукупної вартості Кредиту та Графік погашення заборгованості) містять лише умови щодо сплати суми у розмірі 2 640, 00 грн. за період 16 днів що визначений строком користування кредитом, інші умови кредитування сторонами не обумовлювались.

Договором між сторонами визначено, що позичальник підписуючи Кредитний договір підтверджує , що він ознайомлений , повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил , текст яких розміщений на сайті Кредитодавця в мережі інтернет : https://lk.vashagotivochka.ua та http://limecapital.com.ua/ .( п.7.3 Кредитного договору № ЛЛ-01140001 від 03 квітня 2021 року)

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила надання коштів у позику розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи відповідну анкету позичальника, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ»), яка може вносити і вносить відповідні зміни в правила кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року ( провадження № 6-16цс15).

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору.

У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак, суд приходить до висновку , що сторонами погоджено саме умови щодо сплати 2 000 грн. суми кредиту та 640 грн.- суми процентів за користування кредитом. В детальному розписі сукупної вартості Кредиту ( що підписаний сторонами) сукупна вартість кредиту складає 2 640, 00 грн.

Та судом встановлено , що ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню позики та сплаті процентів за користування позикою, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином позивач ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» правомірно вимагає стягнення суми позики з відповідача відповідно до умов договору.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання, він, на підставі ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити заборгованість по кредиту та про процентам за користування кредитом з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку районного суду , який колегія суддів вважає вірним , відповідачем не виконано свого зобов`язання тривалістю 131 дні, а саме за період з 19 квітня 2021 року по 27 серпня 2021 року (дата звернення до суду з позовом), сума 3 % річних від простроченої суми складає 28,42 грн. (2000,00 х 3% х 131/365 = 21,53 грн.; 640,00 х 3% х 131/365 = 6,89 грн.).

Зважаючи на обставини справи , та докази що наявні у матеріалах справи , колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» 2668,42 грн. заборгованості за кредитом та процентам за користування кредитом з урахуванням трьох процентів річних, адже районним судом вірно встановлено наявність договору між сторонами з узгодженими істотними умовами.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» залишити без задоволення.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 січня 2023 року.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І.Дорош

О.А. Лобов