Справа №464/5624/22
пр № 2/464/239/23
У Х В А Л А

20 березня 2023 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Лісовської Т.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

міський голова міста Львова Садовий А.І. 22.11.2022 звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради суму безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності за кадастровим номером :04:004:0038, за адресою АДРЕСА_1 , в період з 01.11.2019 по 01.11.2022 без правовстановлюючих документів у розмірі 283 091,96 грн та суму сплаченого судового збору при подачі позовної заяви у розмірі 4 246,38 грн.

Ухвалою від 21.12.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Від відповідачки ОСОБА_3 01.03.2023 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зокрема, зазначила, що згідно із Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець, а у позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує те, чи приймалися Львівською міською радою ухвали про надання земельної ділянки у користування ОСОБА_3 , як фізичній особі-підприємцю. Одним з видів діяльності відповідачки як фізичної особи-підприємця є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці. Таким чином, вважає, що спірні правовідносини виникли між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Львівською міською територіальною громадою з приводу здійснення підприємницької діяльності у приміщенні, розташованому на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності. Тобто спірні правовідносини мають ознаки господарських, а тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У підготовчому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 підтримав клопотання про закриття провадження у справі та просив таке задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечила щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі, просила відмовити в задоволенні такого, оскільки даний позов пред`явлено до відповідачки ОСОБА_3 , як до фізичної особи, відтак спір не має господарсько-правових ознак.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання про закриття провадження та оглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір виник з приводу користування відповідачкою ОСОБА_3 без достатньої правової підстави земельною ділянкою з кадастровим номером :04:004:0038, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , для обслуговування магазину, який належить останній на праві приватної власності з 18.12.2015.

Таким чином, оскільки дані правовідносини виникли саме між фізичною та юридичною особою, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 255, 260, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.03.2023.

Суддя Д.Ю. Теслюк