ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/336/23 Справа № 183/29/21 Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року АТ КБ Приватбанк" звернулося до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 30 серпня 2016 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 50 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 15 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 11 628,10 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 764,63 грн.; заборгованості за простроченими процентами у розмірі 1 863,47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ Приватбанк" відмовлено.

Заочне рішення мотивовано відсутністю підстав для задоволення позову, оскільки банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30 серпня 2016 року, в той час на підтвердження заявлених вимог посилається на докази, які підтверджують наявність заборгованості у відповідача за іншим кредитним договором № б/н. від 23 липня 2017 року.

Не погодившись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач особистим підписом засвідчила, що згодна, що анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не подав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_1 підписала заяву № б/н. на отримання кредитної карти. Проте, в заяві відомості про вид картки, яку отримала ОСОБА_1 відсутні, зокрема відсутні відомості про встановлений розмір кредитного ліміту на картку, а також розмір базової процентної ставки по кредиту. Заява не містить розміру пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD», які відповідачем не підписані.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом положень ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, умови кредитування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин ч.1ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Звертаючись з даним позовом до суду, АТ КБ «ПриватБанк» зазначав, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 30 серпня 2016 року відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, без зазначення карткового рахунку. Проте, кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн. був встановлений саме на стартовий картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я відповідача 23 лютого 2017 року, тобто визначений за іншим кредитним договором. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволені заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції.

Дослідивши зібрані у справі докази окремо й в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову з підстав його недоведеності, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність заборгованості у відповідача за кредитним договором № б/н від 30 серпня 2016 року, матеріали справи не містять та суду апеляційної інстанції не надані.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку підписуючи анкету-заяву, а отже виявив згоду на укладення кредитного договору, не можуть бути прийняти до уваги, оскіпідписуючи анкету-заяву, льки Умови та Правила надання банківських послуг, витяг з тарифів банку, не містять підпису відповідача, тому відсутні підстави вважати, що останній був ознайомлений із ними.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції факту визнання відповідачем укладення договору, у зв`язку із вчиненням дій, спрямованих на його виконання та часткове погашення заборгованості, не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова