Справа №705/3566/22
2/705/792/23
УХВАЛА

про закриття провадження

17.01.2023 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду перебуває справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» (далі ПАТ «Уманьгаз») до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками направлені на адресу відповідача за місцем його реєстрації, яка співпадає з адресою проживання, вказаною у позовній заяві.

Від відповідача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі. В обґрунтування вимог своєї заяви посилався на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на таке. Земельна ділянка площею 0,8263 га, кадастровий номер: :04:004:0051, перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 28.05.2021, укладеного між Уманською міською радою та ОСОБА_1 як фізичною особою. Цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» виключає можливість використання земельної ділянки площею 0,8263 га, кадастровий номер: :04:004:0051, для проведення інших видів діяльності, відмінних від підприємницької. Фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований підприємцем з 08.10.2008. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.09.2022 у справі № 925/476/22 було відмовлено повністю у позові ПрАТ «УМАНЬГАЗ» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсними результатів земельних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким ПрАТ «УМАНЬГАЗ» просило визнати недійсним укладений між Уманською міською радою та фізичною особою ОСОБА_1 договір оренди землі від 28.05.2021 щодо земельної ділянки площею 0,8263 га, кадастровий номер: :04:004:0051. Наведене в сукупності свідчить про те, що у даній справі ОСОБА_1 як сторона у справі є саме фізичною особою-підприємцем, а тому відповідач вважає, що даний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач посилався на те, що відповідно до ч. 2 ст. 222 ГК України на адресу відповідача була направлена претензія про відшкодування майнової шкоди за № 1790 з доданим-розрахунком витоку природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід. При цьому також у позові позивач неодноразово посилається на норми Господарського кодексу України.

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець з 08.10.2008.

Згідно з рішенням Господарського суду Черкаської області у справі № 925/476/22 від 09.09.2022 було відмовлено повністю у позові ПАТ «Уманьгаз» до Уманської міської ради та до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсними результатів земельних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 19 ЦПК України визначаються справи, які відносяться до юрисдикції загальних судів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Так, із наведених вище норм закону випливає, що до компетенції загальних судів у порядку цивільного судочинства належать справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 20 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Судом встановлено, що предметом цього спору є відшкодування майнової шкоди з фізичної особи - підприємця відповідача на користь юридичної особи позивача.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, а також характер позовних вимог, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки повинен вирішуватися шляхом подання позову у порядку господарського судочинства до відповідного господарського суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Євпропейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом. Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд доходить висновку, що даний спір не може розглядатися за правилами ЦПК України, а повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Роз`яснити позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І.Єщенко