Справа №345/148/23
Провадження № 2/345/202/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 збільшення розміру аліментів та про способу стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, стверджуючи, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2017, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2019 шлюб між ними був розірваний, а сина залишено проживати з нею.

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.02.2020, яке залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.05.2020, із ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття.

ОСОБА_1 зазначила, що станом на 01.08.2022 заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 46 800,00 гривень, в зв`язку з чим вона подала заяву про позбавлення його батьківських прав. Тому він почав погашати заборгованість, а тому станом на 30.12.2022 розмір заборгованості склав 19 200,00 гривень.

Позивач вказує, що на даний час збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину, а також зросли витрати на утримання сина, зокрема ціни на товари першої необхідності, медикаменти, одяг тощо. Також зросли витрати по відвідування сином садочка та занять з англійської мови.

Позивач стверджує, що розмір аліментів, які зараз стягуються з відповідача є явно недостатнім для забезпечення дитині належного рівня життя та не можуть забезпечити всі його потреби.

Оскільки відповідач являється здоровою, працездатною людиною, а тому може надавати синові утримання у розмірі, більшому ніж зараз, позивач, керуючись положенням ч. 3 ст. 181 СК України, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду від 20.02.2020, та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 09.01.2023 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

27.01.2023 відповідач подав відзив на позов, в якому позов не визнав. Свою позицію мотивував тим, що позивач безпідставно зазначає про те, що він не приймає участі у вихованні дитини та не надає дитині іншої допомоги, оскільки ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у побаченні з сином. Вказує, що з 2020 року і до теперішнього часу у нього наявні проблеми зі здоров`ям, що призвело до втрати працездатності, значних матеріальних витрат та виникнення заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач вказує, що наразі погасив більшу частину заборгованості зі сплати аліментів. На даний час він не працевлаштований та не має постійного заробітку в Україні, а тому твердження позивача про те, що він може сплачувати аліменти в більшому розмірі є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами. ОСОБА_2 вказує, що розмір аліментів, які він сплачує, перевищує визначений чинним законодавством мінімум (50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину). Крім того, позивач не надала суду жодних доказів про зміну її матеріального та сімейного стану або погіршення здоров`я, тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

02.02.2023 ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив, в якому вказала, що відповідач, як батько не приймав участі в утриманні та вихованні дитини, про що свідчить розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Відповідач лише після подання заяви про позбавлення його батьківських прав частково погасив заборгованість та сплатив 36 000,00 гривень. Вказує, що незважаючи на наявний графік побачень ОСОБА_2 до дитини не приїжджав та участі у вихованні не брав. Під час розгляду заяви про позбавлення батьківських прав з метою налагодження стосунків між батьком та сином комісією було рекомендовано Калуському міському центру соціальних служб взяти сім`ю під соціальний супровід із залученням психолога та за результатами супроводу питання про позбавлення батьківських прав розглянути через 6 місяців. Також вказала, що відповідач звертався до поліції із заявами про перешкоджання йому у побаченнях з дитиною вже після подання нею заяви про позбавлення його батьківських прав. Вказує на те, що твердження відповідача про втрату працездатності внаслідок проблем зі здоров`ям не підтверджені належними та допустимими доказами, а надані акти стосуються відповідача як військовозобов`язаного та не мають відношення до втрати працездатності. Вважає, що твердження відповідача про те. що від дня народження та по даний час він не припиняв його утримувати та матеріально забезпечувати є голослівними. Позивач вказує, що відповідачу відомо, що з лютого 2021 року дитина відвідує заклад дошкільної освіти «Калинка» та з вересня 2020 року - заняття з англійської мови, що потребує додаткових витрат. У зв`язку з інфляцією та погіршенням економічної ситуації в країні зросли ціни на товари першої необхідності, а тому розмір аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_2 на утримання сина є недостатнім для забезпечення дитині нормального життя. Хоча відповідач офіційно не є працевлаштованим, однак він не надав суду доказів, що звертався до Державної служби зайнятості в пошуку роботи. Крім того, після смерті матері він успадкував земельні ділянки та отримує дохід від здачі їх в оренду. Оскільки відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців не має, тому він має можливість сплачувати аліменти на сина у більшому розмірі. Тому просить суд позов задоволити у повному обсязі.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи в їхній відсутності, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2017, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 5).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2019 шлюб між сторонами був розірваний, а сина залишено проживати з матір`ю (а.с. 6).

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 та утримання сина ОСОБА_3 , та вирішено стягувати з нього аліменти в розмірі 1800,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.05.2020 вказане рішення було залишено без змін (а.с. 8-12).

Також судом встановлено, що малолітній ОСОБА_5 на даний час проживає разом із матір`ю (а.с. 17).

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 26.08.2022 розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів становив 46 800,00 гривень (а.с. 13).

08.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до Служби у справах дітей Калуської міської ради із заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина та листом від 21.10.2022 № П-202 її повідомлено, що за наслідками розгляду комісією заяви комісія прийняла рішення надати батьку можливість реалізувати своє право на виховання сина та покращити ситуацію, що склалася із заборгованістю. Також рекомендовано Калуському міському центру соціальних служб взяти сім`ю під соціальний супровід із залученням психолога та за результатами супроводу повторно розглянути дане питання через шість місяців на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини (а.с. 16).

Із виписки про рух коштів по картковому рахунку позивача за період з 01.10.2022 по 30.12.2022 вбачається, що відповідачем в рахунок аліментів їй було перераховано 36 000,00 гривень (а.с. 14-15).

Крім того, судом встановлено, що на даний час малолітній ОСОБА_5 відвідує заклад дошкільної освіти «Калинка» та заняття по вивченню англійської мови, що зумовлює додаткові матеріальні витрати (а.с. 49, 50).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином суд вважає, що спосіб стягнення аліментів вправі визначати особа, на користь якої стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законодавець не обмежує право особи звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки, передбачені цим Кодексом. Ці випадки конкретизуються, однак можна дійти висновку, що з часу присудження аліментів на дитину економічна ситуація в країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і розмір визначених аліментів на дитину не є достатнім для мінімального забезпечення дитини її першочергових потреб.

Частиною 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2023 року становить 2272,00 гривні.

Тобто на даний час мінімальний рекомендований платіж на дитину становить 2272,00 гривень, що перевищує розмір аліментів, який визначений рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.02.2020.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, тобто просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Відповідач стверджує, що через погіршення стану здоров`я він втратив працездатність, та на підтвердження цього надав суду медичну документацію, зокрема виписку із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 29-31), акти обстеження стану здоров`я військовозобов`язаних (а.с. 32-39) та результати магнітно-резонансної томографії шийного хребця (а.с. 40, 41), однак суд вважає такі твердження безпідставними, оскільки погіршення стану здоров`я не підтверджує факт втрати ним працездатності.

Також, відповідач вказує, що на даний час він офіційно не працевлаштований та не має доходів, на підтвердження чого надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 11.01.2023 (а.с. 26). Разом з тим, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати дохід.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитини, матеріального становища та стану здоров`я платника аліментів, який є працездатною особою, слід змінити спосіб стягнення аліментів та визначити аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 23 постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому попередній виконавчий лист слід відкликати.

На підставі наведеного та керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з часу набрання рішенням законної сили.

Після набрання рішенням законної сили виконавчий лист № 345/5556/19 - відкликати з Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий