ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
30 січня 2023 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 751/3018/22
Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В.О.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/15/23
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.
суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,
учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором № 0.011.117.1218.ФО_К від 18.12.2018 у розмірі 17 281 грн 53 коп., 2 481 грн у відшкодування судового збору та 9 350 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у сумі 17 281 грн 53 коп., судовий збір у сумі 2 481 грн і витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 9 350 грн, а всього 29 112 грн 53 коп.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних - скасовано.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних - відмовлено.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року в частині визначених до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором, судового збору, витрат на правничу допомогу адвоката та загальної суми змінено, шляхом зменшення суми заборгованості за кредитним договором з 17 281 грн 53 коп. до 16 327 грн 65 коп., суми судового збору - з 2 481 грн до 2 344 грн 55 коп., сумт витрат на правничу допомогу адвоката - з 9 350 грн до 8 835 грн 75 коп, загальної суми з 29 112 грн 53 коп. до 27 507 грн 95 коп.

Стягнуто з ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 204 грн 68 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

23.01.2023 на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Антоненка В.В., в якій остання просить стягнути з ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн.

У клопотанні про зменшення витрат на правову (правничу) допомогу ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» просить зменшити розмір витрат на правову (правничу) допомогу адвоката Антоненко В.В. з 10 000 грн на 550 грн відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, посилаючись на те, що витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн є неспівмірними із складністю даної справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Уважає, що категорія справ стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною, оскільки підготовка такої справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Антоненка В.В підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.01.2023 питання розподілу витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду справи не вирішувалось.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представництво інтересів відповідачки ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Антоненко В.В. на підставі ордеру про надання правової допомоги серії СВ № 1040721 від 24.11.2022 (а.с. 101) та договору про надання правничої допомоги адвокатом №12/10 від 12.10.2021 (а.с. 147-148).

В апеляційній скарзі, яка підписана адвокатом Антоненком В.В., зазначено, що очікувані витрати на правничу допомогу становлять 5000 грн, докази витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, а також їх детальний розрахунок будуть надані суду пізніше (а.с. 100).

Із заявою про ухвалення додаткового рішення адвокат Антоненко В.В. звернулася до суду апеляційної інстанції в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Разом із заявою адвокатом подано відповідні документи.

Так, згідно з п. 4.1 Договору про надання правничої допомоги № 12/10 від 12.10.2021 (далі - Договір) (а.с.147-148), укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та Антоненком В.В. (адвокат), отримання винагороди адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.

Згідно з пунктом 4.2. Договору при визначенні гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібно для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосується доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.

Пунктом 4.3 Договору за надання правничої допомоги передбачено, що відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 99 від 16 квітня 2021 року (далі - Рекомендації).

Відповідно до пункту 4.5 Договору визначений угодою гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути визначено відповідно до даної угоди. Визначений сторонами гонорар не може бути меншим за мінімальний розмір гонорару, встановлений відповідно до Рекомендацій.

Згідно Звіту адвоката про виконану роботу за Договором про надання правничої допомоги №12/10 від 12.10.2021, підписаного Антоненком В.В. та ОСОБА_1 , станом на 20.01.2023 адвокатом виконані наступні роботи (послуги):

- 25.10.2022 консультація усна - 500 грн;

- 28.10.2022 ознайомлення з матеріалами справи №751/3018/22 у Деснянському суді м. Чернігова - 4000 грн (4 год);

- 23.11.2022 повторна консультація із вивченням документів, узгодження правової позиції - 500 грн;

- 24.11.2022 складання апеляційної скарги, підготування пакету документів для подачі скарги та направлення сторонам відповідно кількості учасників справи - 5000 грн (5 год).

Вартість робіт виконаних адвокатом станом на 20.01.2023 становить 10 000 грн (десять тисяч грн 00 коп.) (а.с. 145 зворот)

ОСОБА_1 сплачено Антоненко В.В. за договором про надання правничої допомоги №12/10 від 12.10.2021 по справі № 751/3018/22 10 000 грн, що вбачається із копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №9294-1518-3977-9329 від 20.01.2023 (а.с. 146 зворот).

Заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, на переконання апеляційного суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги на 5,5% від оскаржуваної суми боргу, з ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 550 грн (10 000 грн х 5,5%) витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст. 141, 127, 270, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне поле, 12, офіс 1007; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: О.І. Онищенко

Н.В. Шитченко