Провадження №2/523/1243/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2023 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.

за участю представника відповідача адвоката Сокалюка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Так, 31 серпня 1993 року ОСОБА_1 отримав у спадщину 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці спільного користування площею 1621 кв.м., інші частини отримали брат та сестра позивача. Будинок розташований на земельній ділянці площею 1621 кв.м. Домоволодіння було фактично поділено на три частини з відокремленими входами із огородженням парканами частин земельної ділянки кожного за домовленістю між спадкоємцями. У кожного зі співвласників були в наявності прибудинкова ділянка, город, надвірні споруди. Будь-яких спорів з приводу користування не виникало, порядок був усталеним. В подальшому у 2002 році співвласниками було проведено перерахунок часток у праві власності на домоволодіння внаслідок здійснення прибудов, за результатами якого частка позивача склала 20/100 домоволодіння, брата та сестри позивача 49/100 та 31/100 відповідно. Порядок користування земельною ділянкою залишився без змін. Спорів між співвласниками не виникало, кожен користувався власною земельною ділянкою, здійснював її поліпшення, висаджував зелені насадження.

29.12.2006 року ОСОБА_2 ( далі - ОСОБА_2 або відповідач ) отримав у спадщину 49/100 частин домоволодіння після смерті батька, а у 2012 році звернувся до суду з вимогами про визначення порядку користування земельною ділянкою пропорційно до розміру часток співвласників у домоволодінні. Остаточне рішення по справі було прийнято 7 грудня 2017 року Одеським апеляційним судом. Встановлено порядок користування земельною ділянкою з перерозподілом площі на користь ОСОБА_2 за рахунок ділянки позивача, яка використовувалась для утримання плодових зелених насаджень. На даній ділянці розташовані кущі винограду та плодові дерева у кількості 53 шт., висаджені та доглянуті позивачем за власні кошти.

23 серпня 2019 року відповідач розпочав встановлення огороджувальних заборів, які завершив 11 вересня 2019 року. Встановлення заборів відбувалось поза межами процедури, передбаченої законодавством, шляхом силового огородження та блокування позивачу доступу до земельної ділянки, на якій розташовані зелені насадження. З цього приводу позивач звертався з заявою від 13.09.2019 року до Суворовського ГУ НП в Одеській області щодо протиправних дій відповідача, із заявою від 13.09.2019 до Управління ДАБК Одеської міської ради, з заявою до Одеської міської ради, проте будь-яких заходів з боку уповноважених осіб не здійснено. Також було порушено кримінальне провадження № 0003206 за ч.1 ст.125 КК України ( нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 відповідачем ), яке знаходиться на стадії досудового розслідування.

З моменту встановлення заборів і на даний час позивач не має доступу до власного майна, розташованого на земельній ділянці, їх вартість йому не компенсовано, що має наслідком спричинення збитків, які підлягають відшкодуванню в судовому порядку. Зелені насадження є речами, які мають майнову цінність, а також засобом для отримання доходів в майбутньому (щорічного/сезонного врожаю). Загальна сума збитків згідно Висновку експертизи від 14 липня 2020 року складає 83 787 гривень.

Також даними діями позивачу спричинена моральна шкода, яка оцінюється ним у 20000 гривень.

Перелічені обставини підтверджуються наступними доказами.

- Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.02.2000, з якого вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) разом з братом та сестрою отримали у спадщину будинок АДРЕСА_1 в рівних частках;

- Свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 16.02.2007, з якого вбачається, що ОСОБА_1 належить 1/5 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017 року, з якого вбачаються обставини, за яких було змінено порядок користування земельною ділянкою за зверненням сина брата позивача ОСОБА_2 , тривалого користування ОСОБА_1 вільною від забудови частиною городу, який був фактично розподілений співвласниками, а також затверджений варіант користування за результатами розгляду справи;

- схемою фактичного порядку користування земельною ділянкою, який склався на час прийняття рішення суду, у додатку № 1 до Висновку експерта ФОП ОСОБА_3 ;

- схемою порядку користування земельною ділянкою, який визначено за результатами судового рішення, додаток до Висновку експерта Чорної Ю.П..;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.08.2019, з якого убачається, що 23 серпня 2019 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було нанесено тілесні ушкодження;

- заявою від 13.09.2019 ОСОБА_1 до Управління ДАБК Одеської міської ради щодо протиправного захоплення земельної ділянки разом з належним йому майном;

- заявою від 13.09.2019 ОСОБА_1 до Суворовського відділу поліції ГУ НП в Одеській області щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ст.356 Кримінального кодексу України ( самоправство ) внаслідок огородження земельної ділянки всупереч установленого порядку і позбавлення заявника доступу до зелених насаджень;

- постановою Суворовського районного суду М.Одеси від 17.01.2020, якою було закрито справу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача та викладено обставини щодо подій, які відбувались 11.09.2019 року на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Витяг з експертного висновку від 04.07.2020 (аркуші 1-31,60-62).

На виконання вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач зазначає, що графічні зображення фактичного порядку користування ( за експертизою ФОП ОСОБА_3 ) та зміненого порядку користування ( за експертизою ОСОБА_4 ) буде надано додатково, оскільки певні документи знаходяться в процесі витребування. Всі інші документи додаються в засвідчених копіях до позовної заяви.

На підставі викладеного, позивач просить:

стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РКНОПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 83 700 гривень та моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, що разом складає 103 787 гривень ( сто три тисячі сімсот вісімдесят сім гривень).

Позиція відповідача.

Відповідач подав відзив по справі в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимоги у повному обсязі, посилаючись на наступні обставини.

Так відповідач спростовує твердження позивача у позові про те, що будь-яких спорів з приводу користування прибудинковою ділянкою, городом та надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами не було. Відповідач стверджує, що навпаки між співвласниками виникали постійні спори, у зв`язку з чим, саме судом вирішувався порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.12.2013р. у справі №1527/3704/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада та виконавчий комітет Одеської міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою:

у користування ОСОБА_2 , якому належить на праві власності 49/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 було виділено у користування земельну ділянку площею 732,4 кв.м., а

у користування ОСОБА_1 , якому належить 20/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 було виділено у користування земельну ділянку площею 327,3 кв.м.,

у користування ОСОБА_5 , якій належить 31/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 було виділено у користування земельну ділянку площею 537,5 кв.м..

Окрім того, було виділено територію загального користування, а також визначено територію постійного та безоплатного сервітуту.

Постановою Верховного суду від 09.07.2018р. рішення апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. було залишено без змін.

З огляду на вищевикладене, у позивача немає законних підстав стверджувати, що діями відповідача по «встановленню огороджувальних заборів» по периметру земельної ділянки, у відповідності до графічної схеми зображення порядку користування земельними ділянками, йому було завдано збитків. Зелені насадження і виноградник, не могли належати позивачу, так як знаходились на земельній ділянці, належній на праві власності територіальній громаді м.Одеси. Співвласники домоволодіння, до набуття законної сили рішенням Апеляційного суду Одеської області, були лише користувачами земельної ділянки, а після вступу в силу зазначеного рішення апеляційної інстанції, стали окремими користувачами визначених часток земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 співвласниками домоволодіння не приватизована, а тому належить на праві власності територіальній громаді м.Одеси.

Крім того, позивач не надав обґрунтованих доказів належності йому на праві власності зелених насаджень, які розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , а в даний час знаходяться у межах на земельної ділянки, яка виділена у користування відповідачу.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В процесі розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. В останні судові засідання представник позивача не з`явилась, згідно поданої заяви на судове засідання 17.01.2023р. просила справу розгляду у відсутність та задовольнити позовні вимоги. В судове засідання, яке було призначено на 13 березня 2023р. подала заяву про відкладення розгляду справи. Суд уважає, що дані дії представника позивача є фактичним зловживанням процесуальними правами, а тому справа розглядається на підставі наявних матеріалів.

Представник відповідача в процесі розгляду справи просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, відповідо до змісту відзиву.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_2 є власником 49/100 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2006 року, та у його користуванні знаходяться будівлі: в літ. А - 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6; в літ. В - 7-1, 7-2, 7-3, 7-4; літ. З - льох (1/2 частки); літ. Ж - гараж.

ОСОБА_5 є власником 31/100 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2002 року, та у її користуванні знаходяться будівлі: в літ. Б - 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 6-1; літ. Л - сарай; літ. М - вбиральня.

ОСОБА_1 є власником 20/100 часток домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.02.2000 року ОСОБА_6 , державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори - з урахуванням здійсненого перерахунку часток КП ОМБТІ та РОН, та у його користуванні знаходяться будівлі: в літ. А - 2-1, 2-2, 3-1, 3-2; літ.О - баня; літ. К - котельня; літ. З - льох (1/2 частки).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.12.2013р. у справі №1527/3704/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада та виконавчий комітет Одеської міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою був встановлений наступний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 :

у користування ОСОБА_2 , якому належить на праві власності 49/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , виділити ізольовану земельну ділянку загальною площею 0,0593 га. у відповідності до наступного опису земельної ділянки:

- від точки 1614, розміщеній з лівої фасадної сторони, по прямій лінії вздовж лівої бокової межі до поворотної точки 1667 на відстань - 11.76 м;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії до зовнішньої межі житлового буд. літ. «А» та далі по осі міжквартирної перегородки відділяючої квартиру співвласника до поворотної точки 1666 на відстань 8.73 м;

- далі по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_1 до поворотної точки 1670 на відстань 1.99 м;

- з наступним поворотом ліворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_1 , до поворотної точки 1678 на відстань 13.23 м;

- далі з невеликим відхиленням ліворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_1 , на відстань 1.81 м до точки 1677 та невеликим відхиленням ліворуч на відстань 2.40 м до точки 1675;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_1 , на відстань 9.18 м до точки 1685;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_1 , на відстань 0,85 м до точки 1661;

- з наступним поворотом ліворуч по ламаній лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_1 до поворотної точки 1652 через поворотні точки 1684, 1646, 1650, 1662, 1654 з довжиною відрізків (м) - 2.46, 4.24, 4.60, 2.39, 6.23, 13.47;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії вздовж існуючої задньої межі земельної ділянки, на відстань 7.57 м до точки 1563;

- з наступним поворотом праворуч по ламаній лінії вздовж існуючої межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_5 до поворотної точки 1658 через поворотні точки 1564, 1551, 1550, 1544, 1534, 1594, 1595, 1596, 1599, 1520 з довжиною відрізків (м) - 3.68, 24.30, 1.29, 4.04, 7.64, 2.34, 0.61, 1.80, 13.73, 3.39, 5.48;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії вздовж існуючої передньої межі земельної ділянки до поворотної точки 1579 на відстань 6.58 та до вихідної точки 1614 на відстань 8.69 м.

у користування ОСОБА_5 , якій належить на праві власності 31/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , виділити ізольовану земельну ділянку загальною площею 0,0535 га. у відповідності до наступного опису земельної ділянки:

- від точки 1503, розміщеної з правої фасадної сторони, по ламаній лінії вздовж існуючої фасадної межі до поворотної точки 1658 через поворотну точку 1512 з довжиною відрізків (м) - 4.07, 3.49;

- з наступним поворотом праворуч вздовж існуючої межі земельної ділянки суміжної з землекористувачем ОСОБА_2 з зовнішньої сторони колон, по ламаній лінії до поворотної точки 1563 через поворотні точки 1520, 1599, 1596, 1595, 1594, 1534, 1544, 1550, 1551, 1564 з довжиною відрізків (м) - 5.48, 3.39, 13.73, 1.80, 0.61, 2.34, 7.64, 4.04, 1.29, 24.30, 3.68;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії вздовж існуючої задньої межі земельної ділянки до поворотної точки 1560 на відстань 7.64 м;

- з наступним поворотом праворуч по ламаній лінії вздовж існуючої правої бокової межі земельної ділянки до поворотної точки 1657 через поворотні точки 1559, 1558, 1556, 1555 з довжиною відрізків (м) - 9.24, 6.37, 6.71, 4.05, 9.34;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії до поворотної точки 1573 на відстань 0.62 м;

- з наступним поворотом ліворуч по ламаній лінії вздовж існуючої правої бокової межі земельної ділянки до вихідної точки 1503 через поворотні точки 1577, 1574 з довжиною відрізків (м) - 9.23, 13.83, 9.15.

у користування ОСОБА_1 , якому належить на праві власності 20/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , виділити ізольовану земельну ділянку загальною площею 0,0493 га. у відповідності до наступного опису земельної ділянки:

- від точки 1667, розміщеній з відступом 11,76 м. від лівої фасадної сторони, по ламаній лінії вздовж існуючої лівої бокової межі до поворотної точки 1634 через поворотні точки 1619, 1621, 1627, 1624, 1628, 1629 з довжиною відрізків (м) - 4.13, 9.42, 6.48, 5.02, 12.20, 3.93, 16.35;

- з наступним поворотом праворуч по існуючій частині задньої межі до точки 1652 на відстань 9.08 м;

- з наступним поворотом праворуч по ламаній лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2 до поворотної точки 1661 через поворотні точки 1654, 1662, 1650, 1646, 1684 з довжиною відрізків (м) - 13.47, 6.23, 2.39, 4.60, 4.24, 2.46;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2 , на відстань 0.85 м до точки 1685;

- з наступним поворотом ліворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2 , на відстань 9.18 м до точки 1675;

- з наступним поворотом ліворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2 , на відстань 2.40 м до точки 1677;

- далі з невеликим відхиленням праворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2 , на відстань 1.81 м до точки 1678;

- далі з невеликим відхиленням праворуч по прямій лінії вздовж межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2 , на відстань 13.29 м до точки 1670;

- з наступним поворотом праворуч по прямій лінії до зовнішньої межі житлового буд. літ. «А» в точці 1666 на відстань 1.99 м та далі по осі міжквартирної перегородки, що відділяє квартиру співвласника до вихідної точки 1667 на відстань 8.73 м.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15.04.2014р. Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково, а рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 25 грудня 2013 року було скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2013 року було скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада та виконавчий комітет Одеської міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 :

У користування ОСОБА_2 , якому належить на праві власності 49/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , виділити ізольовану земельну ділянку загальною площею 732,4 кв.м (з врахуванням забудови будівлями та спорудами, які знаходяться у фактичному користуванні) у відповідності до графічної схеми зображення порядку користування земельними ділянками, яка була викладена експертом ОСОБА_7 в додатку до заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 від 07.12.2017 року (малюнок №1) з описом до схеми: «1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18 -20-21-22-23-24-25-26-27-28-29-30-31-32-33-1» (ділянка позначена у схемі та заштрихована зеленими лініями).

У користування ОСОБА_1 , якому належить на праві власності 20/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , виділити ізольовану земельну ділянку загальною площею 327,3 кв.м (з врахуванням забудови будівлями та спорудами, які знаходяться у фактичному користуванні) у відповідності до графічної схеми зображення порядку користування земельними ділянками, яка була викладена експертом ОСОБА_7 в додатку до заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 від 07.12.2017 року (малюнок №1) з описом до схеми: «2-34-35-36-37-14-13-12-11-10-9-8-7-6-5-4-3-2» (ділянка позначена у схемі та заштрихована синіми лініями).

У користування ОСОБА_5 , якій належить на праві власності 31/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , виділити ізольовану земельну ділянку загальною площею 537,5 кв. (з врахуванням забудови будівлями та спорудами, які знаходяться у фактичному користуванні) у відповідності до графічної схеми зображення порядку користування земельними ділянками, яка була викладена експертом ОСОБА_7 в додатку до заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 від 07.12.2017 року (малюнок №1) з описом до схеми: «31-30-29-28-27-26-25-24-23-22-21-20-18-19-38-39-40-41-42-43-44-45-46-47-48-31» (ділянка позначена у схемі та заштрихована жовтими лініями).

Визначити територію загального користування земельною ділянкою для співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 «33-3-4-33/2-33», (ділянка позначена у схемі червоним кольором), загальною площею 23,84 кв. м.

Визначити територію постійного та безоплатного сервітуту для користування земельною ділянкою співвласнику ОСОБА_2 «25/24-24-23-22-23/2-24/2-25», (ділянка позначена у схемі жовтим кольором), загальною площею 8,95 кв. м.

Визначити територію постійного та безоплатного сервітуту для користування земельною ділянкою співвласнику ОСОБА_5 «29-29/2-27/2-25/2-24/25-25-26-27-28-29», (ділянка позначена у схемі зеленим кольором), загальною площею 17,57 кв. м.

Постановою Верховного суду від 09.07.2018р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року залишено без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 фактично користуються земельною ділянкою площею 1621 кв.м. та спірна земельна ділянка перебуває на балансі органу місцевого самоврядування і не є власністю сторін у справі.

Вищевказані обставини підтверджуються рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р..

У позовній заяві позивач посилається на те, що домоволодіння було фактично поділено на три частини з відокремленими входами із огородженням парканами частин земельної ділянки кожного за домовленістю між спадкоємцями. У кожного зі співвласників були в наявності прибудинкова ділянка, город, надвірні споруди.

Вищевказане твердження частково підтверджується рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р..

У рішенні Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. дійсно було встановлено, що належна на даний момент ОСОБА_5 , була відокремлена в окрему земельну ділянку попередніми власниками та була придбана ОСОБА_5 у 2002 році, при цьому межа, відокремлюючи її від іншої частини земельної ділянки, залишилась незмінною до теперішнього часу.

Окрім того, з вищевказаного рішення убачається, що висновком №1245 судової будівельної-технічної експертизи від 18.11.2013 року встановлено, що між сторонами склався порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , котрий графічно зображений в Додатку №1 до висновку №1245 (а.с.180) та був описаний експертом наступним чином:

В особистому користуванні ОСОБА_2 , знаходиться земельна ділянка площею 414 кв.м., котра складається з трьох частин.

перша частина, площею 333 кв.м., розташована з приляганням до задньої межі, що включає в тому числі площу зайняту буд. літ. "В", а також вільну від забудови частину городу.

друга частина площею 62 кв.м. розташована в дворовій частині ділянки, що включає площу зайняту частиною житлового будинку літ. "А", що знаходиться в користуванні співвласника.

третя частина площею 18 кв.м. розташована з приляганням до фасадної межі, у дворовій частині ділянки, включаючи площу зайняту гаражем літ. "Ж". Вхід і в`їзд на ділянку здійснюється через ворота влаштовані в огородженні з фасадної кордону з боку АДРЕСА_1 , через ділянку загального користування двох співвласників;

В особистому користуванні ОСОБА_1 , перебуває земельна ділянка площею 440 кв.м., розташована з приляганням до лівої і задньої зовнішніх меж, включаючи в тому числі площу зайняту частиною житлового будинку літ. "А", що знаходиться в користуванні співвласника і вільну від забудови територію. Вхід і в`їзд на ділянку здійснюється через ворота, влаштовані в огородженні фасадної кордону з боку АДРЕСА_1 через ділянку загального користування двох співвласників, а також через хвіртку, влаштовану в огородженні лівої бокової межі, з боку провулка без назви;

В загальному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка площею 232 кв.м., розташована з приляганням до фасадної і лівої зовнішніх кордонів, включаючи дворову територію, використовувану співвласниками для в`їзду, входу на дільницю і проходу до належним їм будівлям.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. фактично були змінені межі земельних ділянок, які користувались саме співвласники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто розподілені між ними у відповідності до їх часток у праві власності на домоволодіння.

Так у користування ОСОБА_2 , якому належить на праві власності 49/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 було виділено ізольовану земельну ділянку загальною площею 732,4 кв. замість 414 кв.м., які він користувався раніше, а у користування ОСОБА_1 , якому належить на праві власності 20/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , виділено ізольовану земельну ділянку загальною площею 327,3 кв.м. замість 440 кв.м..

Необхідно відзначити, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. не було вирішено питання поділу багаторічних насаджень, або грошової компенсації, яка пов`язана із зміною меж земельних ділянок співвласників.

Окрім того, суд уважає, що встановлення паркану відповідачем згідно із межами земельної ділянки, яка була виділена йому рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. є правомірними діями, оскільки вчиненні на підставі судового рішення.

Суд уважає, що сам факт того, що на земельній ділянці, яка була виділена відповідачу судовим рішенням, опинились багаторічні насадження не пов`язані з будь-якої його неправомірною поведінкою.

Окрім того, в судовому засіданні зі сторони позивача не надано доказів, що він самостійно бажав встановити паркан, відповідно рішенню Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р..

Правові підстави ухваленого рішення.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки та отримання в його користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Така правова позиція узгоджується і з нормами ст. ст. 120 Земельного кодексу України, ст. ст. 364, 377, 358 ЦК України.

Згідно положень ч.1 ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди, - у судовому порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Пункт №21 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлює, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК ( 2768-14 ) бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Відповідно до п. 27 ГОСТ 26640-85 "Землі. Терміни та визначення" (далі - ГОСТ 26640-85), який затверджений постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 28 жовтня 1985 року за № 3453, (втратив чинність 17.03.2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 р. № 1066), і який дає визначення багаторічних насаджень, багаторічне сільськогосподарське насадження - це сільськогосподарське угіддя, що використовується під штучно створені древесні, кущові або трав`янисті багаторічні насадження, призначені для отримання врожаю плодово-ягідної, технічної та лікарської продукції, а також для декоративного оформлення територій. До багаторічних сільськогосподарських насаджень відносяться: сад, виноградник, ягідник, плодовий розплідник, плантації та ін.

Таким чином, багаторічні насадження - це не окрема група дерев, кущів чи рослин, а земельні угіддя, тобто окрема земельна ділянка, з розміщеними на ній деревами, кущами та іншими рослинами як один цілий об`єкт.

Відповідно п. "а" ч. 2 ст. 22, п. "а" ч. 1 ст. 19 ЗК України, багаторічні насадження - це вид сільськогосподарських угідь, земель сільськогосподарського призначення. Тобто, багаторічні насадження - це не що інше як земельна ділянка.

Відповідно до ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 ст. 183 ЦК України встановлено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. У відповідності до ст. 187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Оскільки насадження, що розміщені на земельній ділянці, неможливо відділити від цієї земельної ділянки без втрати її цільового призначення або істотного знецінення, то відповідно насадження, що ростуть на земельній ділянці, є складовою частиною цієї земельної ділянки як неподільної речі, а тому при переході права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення під товарним сільськогосподарським виробництвом до громадянина переходить також право власності на всі його складові частини, тобто насадження.

Крім того, згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 02.07.2003 року за № 174, який діяв до 20.08.2012 року, дані про площу багаторічних насаджень є кількісною характеристикою земельної ділянки. Отже, багаторічні насадження та земельна ділянка є одним природним об`єктом.

Враховуючи викладене, багаторічні насадження не можуть розглядатися, як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 року по справі № 6-14цс15 та від 04.11.2015 року по справі № 6-911цс15.

Аналогічну правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, в ухвалах від 14.11.2012 року N 6-24639св12, 05.12.2012 року N 6-41914св12, від 30.01.2013 року N 6-40577св12, від 26.02.2013 року N 52015св13, від 12.03.2014 року N 6-50181св13.

В даному випадку відповідач не несе майнової відповідальності, в порядку ст.ст. 22,23,1666,1167 ЦК України за те, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. йому було виділено земельну ділянку з багаторічними насадженнями.

Окрім того, дії відповідача пов`язані з встановлення паркану, згідно меж земельної ділянку, яка виділена йому рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017р. є правомірними діями.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258-259,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 83700 гривень та моральної шкоди у розмірі 20000 гривень - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2023