П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 559/1816/21

Провадження № 22-ц/4815/394/23

Головуючий у Дубенському міськрайонному суді

Рівненської області: суддя Жуковська О.Ю.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено:

о 10 год. 18 хв. 26 грудня 2022 року

у м. Дубно Рівненської області

Повний текст рішення складено: 02 січня 2023 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Рівненської філії;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Рівненської філії; про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Рівненської філії (далі страховик або ПрАТ "УПСК"); про відшкодування 5 128, 61 гривень матеріальної шкоди і 10 000 гривень моральної шкоди. Мотивуючи вимоги, позивачем вказувалося про те, що 26 січня 2021 року о 10 год. 30 хв. в с.Шепетин а/д М-19 відповідач керував транспортним засобом «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибравши безпечної дистанції скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мercedes-Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок цього автомобілю «Мercedes-Benz» заподіяно механічні пошкодження. Визначена вартість матеріальної шкоди склала 6 591,91 гривень. 21 квітня 2021 року постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ПрАТ «УПСК», яка забезпечила обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 , відшкодовано на користь позивача 1 463,30 гривень. Окрім того, йому завдано моральної шкоди, яка полягала у нервовому стресі від пошкодження автомобіля, а відмова відповідача добровільно відшкодувати завдані збитки змусила витрачати час та сили для поїздок до страховика. Також не міг через механічні пошкодження користуватись своїм транспортним засобом, вимушений нервувати, шукати кошти та фахівців з авторемонту і зневажливе ставлення ОСОБА_2 до нього після дорожньо-транспортної пригоди в сукупності спричинили моральну шкоду, яку оцінив у 10 000 гривень.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 600 гривень матеріальної шкоди, 10 000 гривень моральної шкоди та 1 368, 40 гривень судового збору.

В решті позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі віповідач, вважаючи оскаржуване рішення в частині присудження моральної шкоди незаконним і необгрунтованим, що фактично полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильному застосуванні норм матеріального права, просив його скасувати щодо стягнення 9 000 гривень, відмовивши в цій частині позову.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначалося про помилковість того, що на підтвердження наявності моральної шкоди позивач послався, а судом це було взято до уваги, лише відеозапис з відеореєстратора. Інших доказів надано не було. Тому заявник вважає недоведеними ті обставини, що ОСОБА_1 пережив нервовий стрес, відповідач добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відмовлявся, необхідність додаткових витрат часу для поїздок до страховика, використання автомобіля у робочих і сімейних питаннях, необхідність пошуку спеціаліста-авторемонтника та грошових коштів для відновлення транспортного засобу.

Не погоджувався із визначеним розміром моральної шкоди, оскільки суд не врахував роз`яснення пунктів 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц. При цьому не з`ясовано, з чого виходив позивач, визначаючи її розмір, відсутність доказів, які вказували би саме про такий розмір, а також залишено без уваги, що заявник вживав заходів до мирного врегулювання спору. Внаслідок цього моральну шкоду хибно оцінено у 10 000 гривень, тоді як відповідним був би розмір у 1 000 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Оскільки ОСОБА_2 судове рішення оскаржується частково, тому колегією суддів дане рішення переглядається лише в частині відшкодування 10 000 гривень моральної шкоди, що присуджені із відповідача на користь ОСОБА_1 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності та обгрунтованості вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, оскільки потерпілий внаслідок протиправних дій переніс душевні страждання через пошкодження його майна, а після чого відповідач поводився щодо ОСОБА_1 агресивно, нецензурно лаявся та погрожував фізичною розправою, замахувався на нього, імітуючи фізичну розправу. Необхідність позивача стягнути завдану шкоду і захистити свої порушені цивільні права у судовому порядку, справа про що розглядалася тривалий час, а судові засідання неодноразово відкладалися саме за клопотанням ОСОБА_2 , який так і не визнав своєї вини, не зробивши правильних висновків із правовідносин, що виникли з його вини, мали негативний тривалий вплив на ОСОБА_1 , призвели до його моральних страждань і внесли негативні наслідки у його повсякденне життя.

З огляду на наведені обставини суд погодився із доводами ОСОБА_1 , визначивши розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню із ОСОБА_2 на користь позивача у 10 000 гривень.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

З постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 квітня 2021 року у справі №559/425/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Як установлено, 26 лютого 2021 року о 10 год. 30 хв. в с. Шепетин, а/д М-19 відповідач керував транспортним засобом «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mercedes-Benz» отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КупАП (а.с.5-6).

Відповідно до постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року у справі №606/543/21 у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, що мало місце 26 лютого 2021 року о 10 год. 30 хв. в с.Шепетин Дубенського району (а.с.7-8).

Страховим актом №037/037/011857/21/1 від 15 червня 2021 року потерпілому розраховано суму страхового відшкодування у розмірі 1 463,30 гривень, а наказом №037/037/011857/21/1/1 доручено здійснити виплату коштів у зазначеному розмірі (а.с.9-10).

За розрахунком страхового відшкодування автомобіля ОСОБА_1 "Mercedes Sprint 313", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, вартість відновлювального ремонту склала 6 591,91 гривень, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 4 063,30 гривень, страхове відшкодування з урахуванням франшизи у 2 600 гривень становить 1 463,30 грн. (а.с.22).

Вважаючи, що суб`єктивні цивільні права порушено відповідачем через завдання йому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у серпні 2021 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 5 128, 61 гривень матеріальної шкоди і 10 000 гривень моральної шкоди.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив вимоги, стягнувши із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 гривень моральної шкоди.

Згідно зі ст.ст. 23, 1167, 1188 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражаданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кілької джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1.) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2.) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3.) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З роз`яснень, даних у пунктах 3-5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, вбачається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювач а та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність належних і допустимих доказів, які підтверджували би наявність та розмір моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, то з ними погодитися не можна.

Так, постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 квітня 2021 року, що набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 автомобіль «Mercedes-Benz» отримав механічні пошкодження.

Разом з тим з постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року, яка набрала законної сили, видно, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З відеозапису, представленого позивачем і дослідженого в засіданні суду першої інстанції, встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою ОСОБА_1 , нецензурно лаявся і замахувався на нього, а саму поведінку відповідача оцінено як очевидно агресивну та таку, що не відповідає обстановці, яка склалася (а.с. 12).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про хибність висновків стосовно визначеного розміру моральної шкоди, адже їх зроблено судом з урахуванням усіх обставин справи, наявності протиправних дій завдавача шкоди, ступеня душевних переживань позивача та його психологічного навантаження, вимушених змін у життєвих відносинах, а також вимог виваженості, розумності та справедливості. Тому розмір моральної шкоди у 10 000 гривень співмірно відповідає правовій необхідності захисту порушених суб`єктивних цивільних прав ОСОБА_1 .

Не можуть бути застосованими і висновки Великої Палати Верховного Суду, що висловлені у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц, - на чому наполягав відповідач, позаяк правовідносини у справах не є подібними та істотно відрізняються, стосуються інших прав і обов`язків сторін, мають різні предмети та правовий характер.

Решта посилань апеляційної скарги також не заслуговують на увагу через їх необгрунтованість, а тому колегією суддів відхиляються.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Боймиструк

Н.М.Ковальчук