Провадження №2/672/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Федорук І.М.

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника ТОВ «Енселко Агро» Попель О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача».

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 31022,7 грн. матеріальної шкоди, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої на території Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 27.07.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку, стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ТОВ «Енселко Агро» солідарно моральну шкоду в сумі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказував, що, як учасник АТО у 2017 році отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, кадастровий номер 682128300:03:010:0010. Оскільки, повернувшись з АТО, перебував у важкому психологічному та фізичному стані, надав довіреність на ім`я ОСОБА_2 на вчинення дій по реєстрації вказаної земельної ділянки та передачі її в оренду. Надаючи довіреність, не звернув увагу, що, крім іншого, надав ОСОБА_2 право продажу земельної ділянки. 13.05.2017 ОСОБА_2 уклав договір оренди зазначеної земельної ділянки з ТОВ «Енселко Агро», згідно котрого сторонами погоджено розмір орендної плати 7755,69 грн. на рік. ОСОБА_2 отримав орендну плату наперед за три роки в сумі 31022, 7 грн., яку привласнив. 27.07.2017 ОСОБА_2 без його, позивача, відома та згоди продав спірну земельну ділянку ОСОБА_4 за 27800 грн., що нижче номінальної вартості земельної ділянки. 27.07.2017 ОСОБА_4 зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку.

Позивач зазначав, що оспорюваний договір купівлі-продажу є недійсним відповідно до ч. 3 ст. 216 та ст. 232 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 діяв у своїх інтересах та в інтересах відповідачів, такий договір укладений внаслідок зловмисної домовленості останніх.

Вказаними діями відповідачів йому, позивачу, заподіяно моральну шкоду, розмір якої визначив у 5000 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 неодноразово доповнював та уточнював позовні вимоги.

У позовній заяві від 17.01.2022 сформульовано наступні позовні вимоги, котрі підтримали позивач, його представник під час розгляду справи: стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь 27160 грн. матеріальних збитків та 5000 грн. моральної шкоди, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої на території Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, кадастровий номер 682128300:03:010:0010, від 27.07.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, зазначив, що на прохання свого знайомого ОСОБА_5 (чоловіка ОСОБА_4 ) надав відомості, необхідні для видачі довіреності ОСОБА_3 на його ім`я. Після видачі позивачем довіреності, передав її ОСОБА_5 . Ствердив, що спірний договір оренди не укладав, орендну плату не отримував. Хто саме уклав цей договір та отримав кошти йому не відомо. 27.07.2017 з ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки. Зазначив, що грошові кошти згідно даного договору не отримував, вважав, що ОСОБА_5 розрахувався з ОСОБА_3 . Крім того, вказав, що ОСОБА_3 не давав будь-яких вказівок щодо вчинення дій, пов`язаних із довіреністю, а тому вважав, що позивач узгодив усі питання з ОСОБА_5 .

Представник ТОВ «Енселко Агро» подала відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала, вказуючи, що 13.05.2017 між позивачем та товариством було укладено договір оренди земельної ділянки, на підставі якого ОСОБА_2 , як представнику позивача, було виплачено орендну плату наперед за 2018-2020 роки та в подальшому у зв`язку із збільшенням орендної плати у 2019 році позивачу виплачено доплати до орендної плати. В судовому засіданні подала клопотання про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідачка ОСОБА_4 , належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та клопотання про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

« ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин».

Судом встановлено, що 30 грудня 2016 року ОСОБА_3 видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 , яка нотаріально посвідчена. Відповідно до довіреності ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 , зокрема, бути його представником у всіх державних, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях з питань підготовки документів для розпорядження (продаж), для користування (передача в оренду, суборенду) та продажу, передачі в оренду, суборенду земельних ділянок, які надані для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Хмельницької області та отримані ним шляхом безоплатної передачі із земель державної або комунальної власності, право власності на які оформлено та зареєстровано після видачі та нотаріального посвідчення цієї довіреності, за ціною та умовах на розсуд представника, з правом укладення та підписання попередніх договорів, договорів купівлі-продажу, договорів оренди, суборенди вищевказаних земельних ділянок, додаткових договорів. Для цього надав право, зокрема, укласти та підписати договори купівлі-продажу земельних ділянок, які надані для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Хмельницької області, право власності на які оформлено та зареєстровано після видачі та нотаріального посвідчення цієї довіреності, визначаючи ціну та істотні умови на власний розсуд, розписуватися за нього, одержувати грошові кошти (т. 1 а.с. 148).

Вказана довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам строком на три роки і дійсна до 30 грудня 2019 року , якщо не буде скасована раніше цього терміну у встановленому для цього порядку чи припинена з інших підстав, передбачених цивільним законодавством України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтвердив факт добровільної видачі ним вищезазначеної довіреності.

13 травня 2017 року між ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_2 (орендодавець), та ТОВ «Енселко Агро» укладено договір оренди землі, згідно якого в оренду передано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:010:0010, розташовану на території Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району Хмельницької області (т. 1 а.с. 8-13). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №188101933 від 08 листопада 2019 року, 29 травня 2017 року здійснено державну реєстрацію зазначеного договору (т. 1 а.с.14-15). Даний договір позивачем не оспорюється.

Як видно з копії довідки про доходи, наданої ТОВ «Енселко Агро», за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року ОСОБА_3 отримав дохід у виді орендної плати в розмірі 24973,32 грн. (а.с. 16). Згідно копії вставних аркушів до відомості на виплату коштів за 2017-2020 рік № б/н, №№ НОМЕР_1 , ЕА000007678, ЕА000007679 ОСОБА_3 отримав грошові кошти в сумі 6243,33 грн., 6243,33 грн., 6243,33 грн., 6243,33 грн. відповідно (а.с.150-154). Згідно списку згрупованих поштових переказів ТОВ «Енселко Агро» здійснило переказ коштів на ім`я ОСОБА_3 в сумі 1093,35 грн. на виконання договору оренди землі від 13.05.2017. (т.1 а.с.245-247).

27 липня 2017 року між ОСОБА_2 , котрий діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 (продавець), та ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого представник продавця передав у власність, а покупець прийняв у власність земельну ділянку площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:010:0010, розташовану на території Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. (т.1 а.с. 6). Згідно даного договору цей продаж вчинено за 27800 грн., які покупцем сплачено, а продавцем в особі представника одержано до підписання цього договору.

«ІІІ. Норми права, які застосував суд.»

В силу вимог статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками , зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частини 1, 2 статті 22 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (статті 238, 241 ЦК України).

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, що встановлено статтею 239 ЦК України.

Статтею 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється в тому числі у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Відповідно до частини 1 статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення.

Згідно з частиною першою статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

В силу вимог статей 1003, 1006 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності чітко визначаються юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. До обов`язків повіреного відноситься: повідомлення довірителю на його вимогу всіх відомостей про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання повірений зобов`язаний негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частинами 1, 3 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Як роз`яснено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року, для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Для задоволення позовних вимог за статтею 232 ЦК України необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє. Таким чином, має бути доведена і домовленість з боку іншої сторони правочину.

Кваліфікація правочину, як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості, зумовлює встановлення, що: від імені однієї із сторін правочину виступав представник; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленості; настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю і несприятливими наслідками для особи, яку представляють.

Критерій "зловмисності" не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя.

Зазначене відповідає правовим висновкам, висловленим Верховним Судом у постановах від 19 листопада 2021 року у справі № 383/302/20, від 07 серпня 2019 року у справі №753/7290/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 638/2324/14-ц та від 04 листопада 2020 року у справі № 370/2309/18.

«ІV. Оцінка суду».

Щодо вимог про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальних збитків.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідачів солідарно 27160 грн. матеріальних збитків, ОСОБА_3 зазначав, що відповідачі порушили його права як орендодавця на отримання орендної плати. Проте, доказів в підтвердження цих доводів не надав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Енселко Агро» свої зобов`язання зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 13 травня 2017 року, укладеного з ОСОБА_3 , виконало в повному обсязі, що підтверджується копіями видаткових касових ордерів, відомостей на виплату грошових коштів, витягів із вставних аркушів, фіскальних чеків (т. 1 а.с.233-249).

При цьому ОСОБА_3 не надав суду належних доказів в підтвердження того, що саме ОСОБА_2 отримав орендну плату в розмірі 27160 грн. за вказаним договором та не передав належні йому, позивачу, кошти.

Суд сприяв позивачу в реалізації його прав та за клопотанням представника позивача було призначено почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-22/3086-ПЧ від 24.05.2022 підпис в рядку 1 стовпчик 5 («підпис в одержанні») документу вставний аркуш до додатка №ЕА000007677 виконаний, ймовірно, ОСОБА_2 ; підпис в рядку 1 стовпчик 5 («підпис в одержанні») документу вставний аркуш до додатка № ЕА000007678 виконаний, ймовірно, ОСОБА_2 ; підпис в рядку 1 стовпчик 5 («підпис в одержанні») документу вставний аркуш до додатка № ЕА000007679 виконаний, ймовірно, ОСОБА_2 .

Отже, зазначений висновок експерта не містить категоричного твердження про те, що підпис на документах про отримання орендної плати вчинено ОСОБА_2 , а тому, з врахуванням положень ч.6 ст. 81 ЦПК України про те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, не може бути визнаний судом як належний та допустимий доказ в підтвердження цих обставин.

З врахуванням викладеного, враховуючи, що позивачем, його представником не надано доказів в підтвердження того, що ОСОБА_2 , ТОВ «Енселко Агро», ОСОБА_4 порушили його права як орендодавця щодо отримання орендної плати, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині стягнення солідарно з відповідачів матеріальних збитків.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку суд дійшов наступного висновку.

Звертаючись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 липня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 , котрий діє від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , позивач як на підставу недійсності правочину посилався на вчинення даного правочину у результаті зловмисної домовленості його представника з другою стороною.

Проте, позивач не надав суду будь-яких доказів в підтвердження факту наявності зловмисної домовленості ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_3 , з ОСОБА_4 , а також наявності умислу повіреного ( ОСОБА_2 ) на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю ( ОСОБА_3 ), розходження волі довірителя з волевиявленням представника при укладенні оспорюваного договору.

Не надано позивачем і докази на підтвердження того, що внаслідок зловмисної домовленості ОСОБА_2 з третіми особами оспорюваний договір укладений на таких умовах, які не відповідають волі ОСОБА_3 , та існування причинного зв`язку між зловмисною домовленістю і несприятливими наслідками для позивача.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_3 30 грудня 2016 року добровільно видав нотаріально посвідчену довіреність, згідно якої уповноважив ОСОБА_2 , зокрема, на продаж земельної ділянки будь-якій особі за ціною та умовах на розсуд представника. Вказана довіреність позивачем не оспорювалася, на момент укладання спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки була дійсною та не була припинена.

Видаючи довіреність, позивач мав усвідомлювати, що наділив ОСОБА_2 правом, зокрема, продажу земельної ділянки будь-якій особі на умовах, визначених повіреним на власний розсуд, тому доводи позивача про необізнаність щодо вчинення правочину, непогодження із ним умов продажу такого майна, є безпідставними.

Таким чином, позивачем не спростовано, що ОСОБА_2 , укладаючи 27 липня 2017 року договір купівлі-продажу земельної ділянки, діяв на підставі та в межах повноважень, наданих йому довірителем.

З врахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про недійсність спірного договору на підставі ст. 223 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 липня 2017 року задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер 0:03:010:0010, є похідними від позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, а тому, з врахуванням вищезазначеного висновку суду, в позові в цій частині також слід відмовити.

Крім того, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині вимог про стягнення з відповідачів в солідарному порядку моральної шкоди в сумі 5000 грн., оскільки позивачем не надано будь-яких доказів в підтвердження порушення відповідачами прав ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 28.03.1996 року Хмельницьким РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро», місце знаходження: вул.Центральна, буд.59, с.Сахнівці, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, 31134, .

Повне судове рішення виготовлено 23 лютого 2023 року.

Суддя І.М.Федорук