Справа №464/5357/21
пр № 2-з/464/6/23
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мички Б.Р.

секретаря судового засідання Ірочко М.Ю.

розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2021 року (справа № 463/5357/21) заяву було задоволено та накладено арешт, зокрема, на належні ОСОБА_1 корпоративні права, а саме:100% статутного фонду Приватного підприємства - Фірма «Скорті», ідентифікаційний код юридичної особи 19340170, місцезнаходження 79066, м. Львів, вул. Полуботка, 21, кв. 47; 100% статутного фонду приватного підприємства «Бізнес», ідентифікаційний код юридичної особи 20819073, місцезнаходження 79037, м. Львів, вул. Хмельницького, 267, кв. 107; 100% статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Анаско Інк», ідентифікаційний код юридичної особи 43248217, місцезнаходження 79066, м. Львів, вул. Полуботка, 21, кв. 47; 100% статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Анаско Айсел», ідентифікаційний код юридичної особи 44002604, місцезнаходження 79006, м. Львів, вул. Конопницької, 8.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.08.2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 464/5457/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення збитків у формі упущеної вигоди. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17.11.2021 року прийнято до розгляду в межах справи № 464/5457/21 позовну заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_4 аналогічного змісту.

08.02.2023 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про застосування зустрічного забезпечення шляхом накладення арешту на будівлю магазину літ. А-1 загальною площею 1041,9 кв.м., розміщеного за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 26371350. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не проживають в Україні, ОСОБА_6 є громадянином США, позивачі вчиняють дії, направлені на продаж належного їм нерухомого майна, а цього майна цілком вистачає для відшкодування його можливих збитків, які можуть бути завдані забезпеченням позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. При цьому розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

З аналізу вказаних положень слідує, що зустрічне забезпечення застосовується з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову; зустрічне забезпечення завжди носить майновий характер, що полягає в необхідності вчинення позивачем активних дій майнового характеру, спрямованих на фінансове забезпечення покриття можливих збитків, завданих забезпеченням позову. Як правило, зустрічне забезпечення здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. І лише якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення може бути здійснене в інший майновий спосіб (до прикладу, наданням гарантії, поруки, іншого фінансового забезпечення, вчиненням інших дій щодо усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову). Зустрічне забезпечення, яке повинен здійснити (виконати) позивач, завжди визначається судом у певному розмірі та має бути здійснене (виконане) позивачем в строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо (ч. 11 ст. 154 ЦПК України).

Ухвала про відмову в зустрічному забезпеченні не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду. Правовий висновок щодо неможливості апеляційного оскарження ухвали про відмову в зустрічному забезпеченні окремо від рішення суду наявний у постанові ВС від 17.03.2021 року по справі № 439/1347/19.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, а невжиття заходів як забезпечення позову, так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку ст. ст. 76-81 ЦПК України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкового зустрічного забезпечення позову, визначених положеннями ч. 3 ст.154 ЦПК України, відповідач не навів.

Зокрема, відповідач ОСОБА_1 не зазначив, яких збитків він може зазнати у зв`язку із обмеженням його права відчужити належні йому корпоративні права у ряді юридичних осіб, так як обрані заходи щодо забезпечення позову не є втручанням у господарську діяльність товариств, не мають наслідком припинення господарської діяльності суб`єктів господарювання і не призводять до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості, а обмежують лише корпоративні права відповідача щодо їх відчуження, оскільки за своєю правовою природою корпоративні права є оборотоздатними та можуть переходити від однієї особи до іншої.

Отже, враховуючи зміст правовідносин, що виникли між сторонами, з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 1-18, 149-153, 154, 247, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мичка Б.Р.