Номер провадження: 22-ц/813/2128/23
Справа № 497/1230/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кодінцева С. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 25 липня 2016 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» (надалі - КС «Перше Кредитне Товариство») звернулась до суду і просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь КС «Перше Кредитне Товариство» заборгованість за кредитним договором № БО-1/0549/08/463 в сумі 173 555 грн. 55 коп., стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № БО-1/0975/08/464 в сумі 21 270 грн. 80 коп., стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.181 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 12 фактичних місяців від дати надання кредиту, а відповідач ОСОБА_2 забезпечила цей договір в якості поручителя. Відповідно до умов кредитного договору № БО-1/0975/08/464 від 14 травня 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.164 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 12 фактичних місяців від дати надання кредиту. Прийняті на себе зобов`язання по поверненню кредиту в обумовлені кредитними договорами строки відповідач ОСОБА_1 не виконує , в зв`язку з чим станом на 25 травня 2016 року склалася заборгованість у зазначеній сумі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25 липня 2016 року позов задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 і з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» заборгованість за кредитним договором БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року станом на 25 травня 2016 року в сумі 173 555 гривень 55 копійок. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» заборгованість за кредитним договором БО-1/0975/08/464 від 14 травня 2008 року станом на 25 травня 2016 року в сумі 21 270 гривень 80 копійок. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» судові витрати в сумі 1620 гривень 74 копійки. Стягнено з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» судові витрати в сумі 1301 гривні 67 копійок.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов помилкових висновків про задоволення позовної заяви.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року до серпня 2022 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 19 січня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, задовольняючи вимоги позовної заяви, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до укладеного договору № БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 гривен строком на 12 місяців зі сплатою 0.181 процентів від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.4). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит на протязі 12 календарних місяців з моменту отримання та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною договору (а.с.5). За прострочення повернення кредитних коштів п.9.4 кредитного договору встановлена відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Відповідно до договору поруки № БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_2 забезпечила порукою належне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за вищезазначеним договором. Згідно із п.2.1. цього договору поруки Боржник і Поручитель несуть відповідальність перед Кредитодавцем як солідарні боржники в частині повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом у встановлений термін, за сплату пені, а також за відшкодування інших збитків.

У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № БО-1/0549/08/463 станом на 25.05.2016 року виникла заборгованість в сумі 173 555 гривен 55 копійок, яка складається з наступного:

- 5 000 гривен - залишок боргу за тілом кредиту(основне зобов`язання);

- 27 322,15 гривен - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 141 233,40 гривен заборгованість по пені за прострочення платежів (а.с.8).

Відповідно до укладеного договору № БО-1/0975/08/464 від 14 травня 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 100 гривен строком на 12 місяців зі сплатою 0.164 процентів від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.6). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит на протязі 12 календарних місяців з моменту отримання та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною договору (а.с.7). За прострочення повернення кредитних коштів п.9.4 кредитного договору встановлена відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів.

У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № БО-1/0975/08/464 станом на 25.05.2016 року виникла заборгованість в сумі 21 270 гривен 80 копійок, яка складається з наступного:

- 671,61 гривня - залишок боргу за тілом кредиту(основне зобов`язання);

- 3062,52 гривен - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 17 536,67 гривен заборгованість по пені за прострочення платежів (а.с.7).

На підставі ч. 1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та завдатком.

Згідно із ч.1 ст.553 та ч.1,2 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі ж порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають задоволенню, із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню вказані вище суми заборгованості. Відповідно до ст. 79,88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню також понесені позивачем судові витрати: з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 1620 грн. 73 коп. ( 2633.33:2=1301.67 + 319.06 = 1620.74) та ОСОБА_2 в розмірі 1301 грн. 67 коп. (2633.33:2=1301.67) ( а.с.1).

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

На підставі матеріалів справи вбачається, що позовна заява стосується двох кредитних договорів № БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року та №БО-1/0975/08/464 від 14 травня 2008 року.

Згідно із видаткового касового ордеру №626 від 15.02.2008р. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 5000 гривень відповідно до договору №БО-1/0549/08/463 від 15.02.2008р.

Згідно із видаткового касового ордеру №1267 від 14.05.2008р. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 2100 гривень відповідно до договору №БО-1/0549/08/464 від 14.05.2008р.

Вказані видаткові ордери підписані ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 фактично отримав кредитні кошти, які передбачені кредитним договором, а отже останні підлягають стягненню у межах заявлених позовних вимог.

Щодо позовних вимог стосовно стягнення процентів та пені.

На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідно до п. 2.1 кредитного договору №БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року кредит надається строком на 12 (дванадцять) фактичних місяців від дати надання кредиту з умовою щомісячної сплати процентів за користування кредитом визначеної відповідно до п. 3.1 цього договору. Аналогічні положення містить п. 2.1 кредитного договору №БО-1/0975/08/464 від 14 травня 2008 року.

Як встановлено апеляційний судом, кредитні кошти ОСОБА_1 отримав 15 лютого 2008 року та 14 травня 2008 року.

Таким чином, строк дії кредитних договорів сплинув 15 лютого 2009 року та 14 травня 2009 року відповідно.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року у справі №444/9519/12.

Однак, не зважаючи на положення чинного цивільного законодавства, позивач Кредитна спілка «Перше кредитне товариство» продовжив нараховувати проценти та пеню за користування кредитними коштами поза межами дії строку кредитних договорів і до моменту пред`явлення позовної заяви.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Положеннями ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не збирає докази самостійно.

До позовної заяви у якості додатків додано «Карточку платежів по гривневому кредиту до договору №БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року» та «Карточку платежів по гривневому кредиту до договору №БО-1/0975/08/464 від 14 травня 2008 року».

Однак із даних документів не вбачається детального щомісячного опису нарахування процентів та пені у межах строку дії кредитного договору, не зазначено, коли боржник ОСОБА_1 вносив кошти для погашення кредитної заборгованості, а тому суд позбавлений можливості навіть самостійно розрахувати за арифметичними формулами заборгованість.

Додатково апеляційний суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів і пені необхідно відмовити.

Щодо застосування позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 12.7 вищевказаних кредитних договорів та у відповідності до ст. 259 ЦК України, до правовідносин, пов`язаних з укладанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 (десять) років. Таким чином, згідно кредитних договорів строк позовної давності в 10 років встановлений до всіх правовідносин за цими договорами.

Враховуючи вищевикладене, застосування загального строку позовної давності не вбачається можливим.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового судового рішення по суті спору про часткове задоволення позову.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу позовної заяви Кредитна спілка «Перше кредитне товариство» сплатило судовий збір у розмірі 2922,41 гривень, а за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 4383,65 гривень.

Позов задоволено частково (стягнення заборгованості за тілом кредиту), що становить 3% (5671*100/194826,35) від загальної ціни позову, а отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» за подачу позовної заяви у розмірі 87,67 гривень, а з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 подачу апеляційної скарги 4252,14 (4383,65-(4383,65*3%)) гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 25 липня 2016 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

Позовну заяву Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне Болградського району Одеської області, ІПН НОМЕР_1 ) і з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Криничне Болградського району Одеської області, ІПН НОМЕР_2 ) на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» заборгованість за кредитним договором БО-1/0549/08/463 від 15 лютого 2008 року у розмірі 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне Болградського району Одеської області, ІПН НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» заборгованість за кредитним договором БО-1/0975/08/464 від 14 травня 2008 року у розмірі 671 гривня.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне Болградського району Одеської області, ІПН НОМЕР_1 ) на користь користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» суму сплаченого судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 87,67 гривень.

Стягнути з Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне Болградського району Одеської області, ІПН НОМЕР_1 ) суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 4252,14 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 19 січня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк