ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/181/23 Справа № 932/6074/21 Головуючий у першій інстанції: Лукінова К. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22.11.2019 року між ним та ОСОБА_1 підписано заяву-згоду №1143795 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб. 22.11.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг №РКО-114395/22112019/0449. На підставі цього договору банк здійснює обслуговування поточного рахунку клієнта. Клієнт зазначеною заявою підтвердив, що перед поданням цієї заяви ознайомився та згодний з тарифами банку та умовами УДБО, що знаходяться на офіційному сайті банку та/або в установі банку. 22.11.2019 року між банком та клієнтом укладено кредитний договір №9243, згідно якого банком надано грошові кошти (кредит) в сумі 119200,00 грн. строком на 48 місяців, з оплатою процентів в розмірі 0,001% річних за строкову заборгованість та в розмірі 56% річних за прострочену заборгованість; щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає: з 22.11.2019 по 21.12.2020 3% від суми кредиту, з 23.05.2021 по 22.08.2022 2,5% від суми кредиту, з 22.12.2020 по 21.12.2021 2,5% від суми кредиту, з 22.12.2021 по 21.12.2022 1,5% від суми кредиту, з 22.12.2022 по 22.11.2023 0,925% від суми кредиту. Платежі з погашенням заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануітетних платежів обов`язкових платежів в сумі 4851,44 грн. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу зазначається в графіку платежів, що викладений в розділу 4 договору. 15.05.2020 укладено додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якої проведена реструктуризація заборгованості шляхом збільшення строку кредитування до 65 місяців, встановлено щомісячну комісію на період 3 місяці з дати укладення додаткової угоди 0,0001% від суми кредиту, а до закінчення договору 1,99% від суми кредиту, ануітетний платіж складає 4252,60 щомісячно. На момент направлення позовної заяви заборгованості по кредитному договору не погашена і станом на 26.04.2021 року складає 131849,40 грн., з яких: 93626,00 грн. заборгованість по строковому кредиту, 17504,95 грн. заборгованість по простроченому кредиту; 0,09 заборгованість по прострочених процентах; 20718,36 грн. заборгованість по простроченій комісії. Отже, банк виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, однак відповідачем належним чином не виконувалися умови кредитного договору, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювалося погашення заборгованості. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки вказану заборгованість у загальному розмірі 131849,40 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро»за кредитним договором №9243 від 22.11.2019 року заборгованість за тілом кредиту у розмірі 71193,68 грн. та заборгованість по прострочених процентах у розмірі 0,09 грн., що разом складає 71193,77 грн. Стягнуто з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1225,71 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Банк Кредит Дніпро», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 131849,40 грн., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 22.11.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 підписано заяву-згоду №1143795 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (а.с. 6).

Цього ж дня між АТ «Банк Кредит Дніпро»та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг №РКО-114395/22112019/0449 від 22.11.2019 року, відповідно до якого банк здійснює обслуговування поточних рахунків, в тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я клієнта, відповідно до умов, визначених в цьому договорі та Універсальному договорі банківського обслуговування (а.с. 7).

22 листопада 2019 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9243, згідно якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплати проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.

Згідно з п. 1.2. вказаного вище договору від 22.11.2019 року, за цим договором банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 119200,00 грн.; строк кредитування - 48 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 22 листопада 2023 року; цільове призначення - на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 22.11.2019 по 21.12.2020 3% від суми кредиту, з 22.12.2020 по 21.12.2021 - 2,5% від суми кредиту, з 22.12.2021 по 21.12.2022 1,5% від суми кредиту, з 22.12.2022 по 22.11.2023 0,925% від суми кредиту; процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних.

Пунктом 1.3 договору №9243 від 22.11.2019 року визначено, що банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутних послуг, реальної процентної ставки та ін.

Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо сума кредиту не зарахована на рахунок потягом 7 (семи) операційних днів з дати укладення договору, цей договір вважається не укладеним (п. 1.4. договору №9243 від 22.11.2019 року).

Відповідно до п. 1.5. договору №9243 від 22.11.2019 року, клієнт, в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ Страхова компанія «Уніка життя» суму страхового платежу у розмірі 19200,00 грн. за весь період страхування, згідно договору страхування №ВР-9243 від 22.11.2019 року.

Пунктом 2.1. договору №9243 від 22.11.2019 року передбачено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, далі - обов`язковий платіж.

У розділі 4 кредитного договору №9243 від 22.11.2019 року сторони погодили Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за цим договором (а.с. 8).

АТ «Банк Кредит Дніпро» належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит в сумі 119200,00 грн., перерахувавши 22.11.2019 року на користь ПрАТ Страхова компанія «Уніка життя» суму страхового платежу у розмірі 19200,00 грн., а також на рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро», кредитні кошти в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 15).

Крім того, 15 травня 2020 року між сторонами укладено Додаткову угода №1 до кредитного договору №9243 від 22.11.2019 року, відповідно до якої, зокрема, проведена реструктуризація заборгованості шляхом збільшення строку кредитування до 65 місяців, встановлено щомісячну комісію на період 3 місяці з дати укладення додаткової угоди 0,0001% від суми кредиту, а до закінчення договору 1,99% від суми кредиту, ануітетний платіж складає 4252,60 щомісячно (а.с. 9).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань, за кредитним договором №9243 від 22.11.2019 року банком нарахована заборгованість у розмірі 131849,40 грн., а саме: 93626,00 грн. заборгованість по строковому кредиту, 17504,95 грн. заборгованість по простроченому кредиту; 0,09 заборгованість по прострочених процентах; 20718,36 грн. заборгованість по простроченій комісії (а.с. 11-12).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

Пунктом 6.9.3 Загальних умов кредитування розділу 6 «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» версія 13.2, які затверджені протоколом комітету з бізнесу фізичних осіб АТ «Банк Кредит Дніпро» від 31.10.2019 року №52.5, які були чинними на час укладення оспорюваного договору, банк здійснює обслуговування кредиту (здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS - повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості, тощо) та стягує плату за обслуговування такого кредиту у вигляді щомісячної комісії (а. с. 31-54).

Оцінюючи зміст положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, та зміст положень пункту 6.9.3 Загальних умов кредитування розділу 6 «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» версія 13.2, чинними на час укладення кредитного договору №9243 від 22.11.2019 року, якими визначено, що послуга банку по обслуговуванню кредиту полягає у тому, що банк здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS - повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості, тощо, колегія дійшла висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 6.9.7 Загальних умов кредитування, про надання не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними.

Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1.2 кредитного договору №9243 від 22.11.2019 року, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту (з 22.11.2019 по 21.12.2020 3% від суми кредиту, з 22.12.2020 по 21.12.2021 - 2,5% від суми кредиту, з 22.12.2021 по 21.12.2022 1,5% від суми кредиту, з 22.12.2022 по 22.11.2023 0,925% від суми кредиту), з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 15.05.2020, суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по простроченій комісії у розмірі 20718,36 грн. задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Відповідно до частини п`ятої статті 216 ЦК України суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

АТ «Банк Кредит Дніпро» встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, тому умови пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору №9243 від 22.11.2019 року в частині встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту від суми кредиту щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними в силу закону, а отже, не підлягають визнанню недійсними судом.

Оскільки вирішуючи спір про стягнення заборгованості встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, щодо нікчемності правочину, тому вказуючи про нікчемність правочину, одночасно підлягають застосуванню наслідки недійсності нікчемного правочину, визначені у статті 216 ЦК України.

Судом встановлено, що сплачувані відповідачкою кошти на виконання умов кредитного договору №9243 від 22.11.2019 року частково зараховувались банком на погашення заборгованості по комісії (3576+3576+3576+0,12+0,12+0,12) на суму 10728,36 грн та на погашення простроченої комісії (3576+718,8+2857,2) на суму 7152,00 грн., а всього 17880,36 грн. (а.с. 11-12).

Крім того, згідно змісту складеного позивачем розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 внесено на погашення тіла кредиту (1275,34+1275,34+1275,34+494,24+1499,88+1499,87+ 1499,87+50) та простроченого тіла кредиту (1275,34+781,1) загалом 10926,32 грн. (а.с. 11).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 22.11.2019 кредитного договору №9243 та отримання за його умовами грошових коштів; враховуючи неналежне виконання відповідачкою умов вказаного договору та наявність, у зв`язку з цим, заборгованості перед банком; встановивши нікчемність умов договору щодо нарахування комісії, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за вказаним кредитним договором, станом на 26.04.2021 року, у розмірі 90393,39 грн., що є залишком строкового кредиту, зарахувавши сплачені відповідачкою кошти на тіло та комісію (17880,36 грн. + 10926,32 грн. = 28806,68 грн.) в погашення прострочених процентів в сумі 0,09 грн., а решту від загальної заборгованості за тілом кредиту (119200,00 грн. - 28806,61 грн.).

Заперечення відповідачки тим, що вона отримала кредитні кошти лише у сумі 100000,00 грн. спростовуються умовами кредитного договору №9243 від 22.11.2019 року та випискою з особового рахунку, відповідно до яких було також сплачено на користь ПрАТ Страхова компанія «Уніка життя» суму страхового платежу у розмірі 19200,00 грн., що відповідає умовам кредитного договору.

Апелянтом також було надано копію договору добровільного страхування життя клієнтів №ВР-9243 від 22.11.2019 року, укладеного між ПрАТ Страхова компанія «Уніка життя» та ОСОБА_1 (а.с. 117). Доказів визнання у встановленому законом порядку недійсним вказаного договору добровільного страхування відповідачкою не представлено; клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичних обставин не встановив, залишивши поза увагою надання відповідачці кредитних коштів, у тому числі, на страхування в сумі 19200,00 грн. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія також звертає увагу, що згідно змісту апеляційної скарги, позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в цілому, враховуючи непогодження з розміром стягнутого тіла кредиту, від якого є похідними інші позовні вимоги.

За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого при поданні позовної заяви (2270,00 грн) та апеляційної скарги (3405,00 грн) судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі (5675,00 грн. х 68,56%) 3890,78 грн. (а.с. 4, 116).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» () за кредитним договором від 22.11.2019 року №9243 заборгованість по строковому кредиту у розмірі 90393 (дев`яносто тисяч триста дев`яносто три) грн. 39 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» () судові витрати в розмірі 3890 (три тисячі вісімсот дев`яносто) грн. 78 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 18 січня 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова