справа № 361/2056/23
провадження № 2/361/2338/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 25 квітня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 682.

В обґрунтування позову зазначала, що 25 квітня 2009 року вона і ОСОБА_2 уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між подружжям часто виникали непорозуміння і сварки через різні характери та погляди на сімейне життя. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, матеріально сім`ю він не забезпечує. Вона неодноразово намагалася примиритися, але бажаних наслідків це не дало. Сторони втратили один до одного почуття взаємної любові та поваги, з жовтня 2013 року шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Їхня малолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, оскільки сторони з жовтня 2013 року спільне господарство не ведуть та разом не проживають, просила суд задовольнити позов, строк для примирення подружжя не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення, оскільки він і позивач з жовтня 2013 року шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 квітня 2009 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 682. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на даний час разом із матір`ю.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з жовтня 2013 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

Враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого згідно із квитанцією № 0.0..1 від 16 березня 2023 року судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 206, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , зареєстрований 25 квітня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 682.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із державного бюджету 50 % судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплаченого згідно із квитанцією № 0.0..1 від 16 березня 2022 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.