ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 401/2591/20 Номер провадження 22-ц/814/2115/23Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Одринської Т.В.

суддів Пікуль В.П., Панченка О.О..

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з відповідача борг за договором позики.

Позов мотивовано тим, що на 14 червня 2018 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір позики, згідно якого відповідач отримав в борг 2 089 186 грн. Відповідач зобов`язався повернути отримані в борг гроші готівкою в строк до 31 липня 2018 року.

За змістом п.7 договору якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 25 відсотків річних від простроченої суми.

У встановлений договором строк відповідач борг не повернув.

Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 2089186 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики від 14 червня 2018 року, 241039,15 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 1176240,34 грн. процентів, а також судові витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 14 червня 2018 року у розмірі 2089186 грн. 00 коп., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 277160,95 грн., відсотки у розмірі 1176240 грн. 34 коп., на відшкодування судових витрат 10510 грн. 00 коп., а всього стягнуто 3553097 грн. 29 коп. (три мільйони п`ятсот п`ятдесят три тисячі дев`яносто сім гривень двадцять дев`ять копійок).

Апеляційну скаргу на вказане судове рішення подав представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в позові невірно зазначено адресу реєстрації відповідача, що в подальшому стало підставою для порушення його прав щодо одержання судових повісток та доступу до правосуддя, відповідач був позбавлений права на захист інтересів у суді першої інстанції..

Зазначає, що судом не було здійснено заходів, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

В судовому засіданні адвокат Омелай Д.В., просив направити справу за підсудність до належного суду за місцем реєстрації відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики передано на розгляд до Київського районного суду м. Полтави.

Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи) у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відомостей Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, відомості щодо реєстрації ОСОБА_2 в м. Полтава відсутні (а.с. 20).

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи) якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини 10 статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини 9 статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З наявного в матеріалах справи нотаріально посвідченого договору позики вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

З даних паспорту відповідача вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Золотоніського міського суду Черкаської області.

Таким чином, суд першої інстанції не виконав належним чином вимоги статті 187 ЦПК України щодо установлення місця реєстрації відповідача, що призвело до порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з частини 1 статті 378 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Водночас, відповідно до частини 2 статті 378 ЦПК України справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Проте, вимоги частини 2 статті 378 ЦПК України у даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки відповідач не брав участі у справі у зв`язку із неналежним повідомленням про розгляд справи, а відтак не мав можливості заявити про непідсудність цьому суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги частково та скасування оскаржуваного рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не перевіряються, оскільки судове рішення підлягає скасуванню саме з підстав, передбачених частиною 1 статті 378 ЦПК України.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції з передачею справи на розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, то розподіл сум судових витрат, пов`язаних із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 378, 382-384, 387, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2021 року скасувати, справу направити на розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за підсудністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.03.2023.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль