У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Данилюк О. С. , розглянувши в порядку письмового провадження заяву про самовідвід у цивільній справі № 754/10494/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

До Брусилівського районного суду Житомирської області з Деснянського районного суду міста Києва згідно ухвали суду від 06.12.2022 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла позовна заява позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа передана для розгляду судді Данилюк О.С.

До початку розгляду вказаної цивільної справи по суті, встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , рідна тітка якого ОСОБА_3 працює на посаді заступника керівника апарату Брусилівського районного суду Житомирської області

Суддею Данилюк О.С. заявлено самовідвід по справі у зв`язку з тим, що з ОСОБА_3 , яка працює на посаді заступника керівника апарату Брусилівського районного суду Житомирської області та яка є рідною тіткою відповідача у справі ОСОБА_1 , в неї склалися приязні відносини, що може викликати сумніви в неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи.

Так, суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу, і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах "Білуха проти України"( рішення від 09.11.2006р.), «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009р.), «Рудніченко проти України» (рішення від 11.07.2013р.) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Так, ст.ст. 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді, перелік яких є вичерпним. Крім того, суддя підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Враховуючи, що на посаді заступника керівника апарату Брусилівського районного суду Житомирської області працює Мельник Н.В., яка є рідною тіткою позивача по справі ОСОБА_1 , з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та з метою недопущення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, з морально-етичних міркувань, суд вважає доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі задовольнити самовідвід судді Данилюк О.С.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Данилюк Ольги Станіславівни у цивільній справі № 754/10494/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити.

Матеріали цивільної справи передати негайно до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Данилюк