Справа № 635/1580/23
Провадження № 2/635/513/2023
У Х В А Л А

23 березня 2023 року суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А.., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, набутого у шлюбі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 40,2 кв.м., загальною площею 91,2 кв.м.; та визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:009:0014, площею 0,1339 га.

Під час вивчення матеріалів зазначеної позовної заяви судом встановлено її невідповідність вимогам п. 3, 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України, а саме позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Враховуючи, що предметом даного позову є вимоги про поділ майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості майна у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". При цьому позовна заява повинна містити не лише загальну ціну позову, а й відомості про вартість кожного із заявленого до поділу об`єкта нерухомого майна.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертається до суду із позовом майнового характеру, в якому просить поділити спільне сумісне майно, набуте у шлюбі, та визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку, тобто позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, яка у відповідності до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358

У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року (№ 358) оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», хоча б за однією із спеціалізацій у межах напрямку «1 Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму «2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».

На обґрунтування зазначеної вартості майна позивач вказала, що спірний житловий будинок та земельну ділянку було придбано у 2017 році за 760000 гривень, на підтвердження чого надала копію договору купівлі-продажу від 24 травня 2017 року, згідно якого спірний будинок та земельну ділянку було придбано за 762830,50 гривень, а згідно звіту про оцінку майна №1867721_18052017_BN08-17058-003, складеного фізичною особою-підприємцем 18.05.2017 року, вартість житлового будинку становила 605593,00 гривень; а відповідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки №VS04-00281, складеного ТОВ «Агенство нерухомості «Схід 2007» 18.05.2017 року, вартість земельної ділянки становила 146088,00 гривень.

Отже, актуальна вартість спірного майна в матеріалах справи відображення не має, відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного житлового будинку та земельної ділянки, які б відповідали вищевказаним вимогам закону.

Крім того позивачка зазначає про набуття в період шлюбу автомобіля Honda Hr-V sport 2019 1,8 VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ,який був зареєстрований за відповідачем, в той час будь-які доказі придбання даного автомобіля, його вартість і реєстрації права власності за відповідачем відсутні.

Позивач звертаючись до суду із вимогою про поділ спільного сумісного майна, набутого у шлюбі, зазначає ціну позову 380000 гривень, яку вона визначила за її твердженнями за своїм суб`єктивним прорахунком.

Позивачка зазначає, що для визначення вартості об`єктів спільного сумісного майна будуть подаватися клопотання про проведення експертизи.

В той час суддя зазначає, що, як зазначалося вище, оцінка об`єкта здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а не шляхом призначення експертизи.

При цьому суд зауважує, що до обставини щодо визначення ціни позову застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається, отже позивачу необхідно надати до суду докази щодо вартості спірного майна.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», передбачена ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру у розмірі, а саме: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Як вбачається з квитанції № від 21.03.2023 року позивачем за подання до суду вищевказаної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1074 гривень.

У зв`язку з відсутністю вищевказаних даних, а також, оскільки позивачем не зазначено про те, що на день подання позову неможливо встановити його точну ціну, з зазначенням поважності причин неможливості проведення оцінки спірного майна саме на час подання позову до суду, суд позбавлений можливості попередньо визначити розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру та встановити, чи у повному обсязі позивачем сплачений судовий збір згідно квитанції № від 21.03.2023 за подання вищевказаного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивачем не чітко викладено зміст позовних вимог, так з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, набутого у шлюбі, а в прохальній частині позивачка не зазначає про поділ майна в натурі, а просить визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Крім того, в тексті позовної заяви позивач зазначає, що поділу між сторонами підлягає майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 40,2 кв.м., загальною площею 91,2 кв.м.; земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:009:0014, площею 0,1339 га, автомобіль Honda Hr-V sport 2019 1,8 VIN 3CZRU6H17KG708654, номерний знак НОМЕР_2 . Тоді як в прохальній частині позову позивач просить визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок і земельну ділянку, не вказавши яким чином підлягає поділу автомобіль, у зв`язку з чим неможливо з`ясувати обсяг майна, яке підлягає поділу.

За вказаних обставин, заявлені у позові вимоги слід привести у відповідність до приписів цивільного права, також, узгодивши їх між собою, для забезпечення ефективного захисту прав, які позивач вважає порушеними та усунувши таким чином недоліки позовної заяви.

Крім того, в порушення вимог, передбачених п.п. 8, 9 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем в позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до частини 1 статті 177 та частини 2 статті 95 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви належним чином засвідчені її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви додані копії документів не завірені належним чином. Так, вимоги до подання письмових доказів встановлені ст. 95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, відповідно до ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, набутого у шлюбі - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, вона вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя С.А.Лук`яненко