Провадження №: 2/755/8070/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

за участі:

представника відповідача 1 Стрілець О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державна установа «Бориспільська виправна колонія (№119)» про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна без розгляду, суд, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державна установа «Бориспільська виправна колонія (№119)» про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна.

Представник відповідача в підготовчому засіданні просив залишити позов без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача та її представника.

Суд, вислухавши клоптання представника відповідача, дослідивши матеріалит справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання призначено на 08 листопада 2021 року 15-00 годині.

В підготовче засідання 08 листопада 2021 року не з`явилися відповідачі повідомлені належним чином причини неявки не повідомили, підготовче засідання відкладено на 16 грудня 2021 року 12-00 годину.

17 листопада 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину квартири.

16 грудня 2021 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва в підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, в підготовче засідання позивач та представник позивача не з`явилися повідомлені належним чином під розписку. Підготовче судове засідання відкладено до 25 січня 2022 року 10-00 годині.

25 січня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва в підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивача про призначення судової-психіатричної експертизи, позивач дане клопотання підтримав, представник відповідача 1 в підготовчому засіданні не заперечувала щодо її проведення. Провадження по справі зупинено до отримання висновку експертизи.

27 квітня 2022 року матеріали цивільної справи були повернуті у зв`язку з реорганізацією установи КНП «КЛ «Психіатрія».

Для вирішення питання про поновлення провадження підготовче засідання призначено на 13 травня 2022 року 12-45 годині.

13 травня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва в підготовчому засіданні поновили провадження по справі, позивач та представник позивача не з`явилися про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено довідкою про СМС -сповіщення.

13 травня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва клопотання представника позивача про проведення судово-психіатричної експертизи задоволено, призначили судово-психіатричну експертизу проведення якої доручили експертам ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», провадження по справі зупинити.

11 січня 2023 року матеріали цивільної справи №755/17165/21 повернули у зв`язку з несплатою вказаної експертизи позиваче. Розгляд справи призначено в підготовчому засіданні на 30 січня 2023 року 10-00 годині.

В підготовче засідання, призначене на 30 січня 2023 року 10-00 годину позивач та її представник не з`явилися. Про дату слухання справи сторона позивача повідомлялась належним чином, що підтверджується довідкою про направлення електронного листа на електронну адресу вказану в позовній заяві, та довідкою про СМС - доставку. В даному судовому засіданні судом поновлено провадження та призначено наступне судове засідання на 20 лютого 2023 року на 10-00 годину.

В підготовче засідання, призначене на 20 лютого 2023 року 10-00 годину позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача повідомлена належним чином про дату слухання справи, що підтверджується довідкою про направлення електронного листа, а також довідкою про СМС- доставку. Причини неявки суду невідомі. Підготовче засідання призначене на 06 березня 2023 року на 12-00 годину.

В підготовче засідання, призначене на 06 березня 2023 року 12-00 годину позивач та його представник не з`явилися. Позивач повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром направлення рекомендованого листа та витягом з Укрпошти про не вручення поштового повідомлення, а також довідкою про СМС-доставку. Представник позивача повідомлена належним чином про дату слухання справи, що підтверджується довідкою про направлення електронного листа .

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Клопотання про відкладення розгляду справи від позивача та його представника не надходило.

Заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду на даний час не надійшло. Тому не має підстав для розгляду справи по суті у відсутність позивача. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статті 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача в разі якщо він повідомив про причини неявки які судом визнані поважними (пункт 3 частини 2). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

В постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа №310/12817/13 провадження №61-36375св18) суд прийшов до висновку, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою п. 10 ч. 2 статті 2 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

З огляду на зазначене, вбачається, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання та не надали суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вищевикладених обставин, суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки позивача щодо виконання ним свого обов`язку щодо явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Норми частини п`ятої статті 223, як і норми статті 257 ЦПК України є імперативними, тобто, за наявності підстав, визначених у частині першій статті 257 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

На це вказує використання законодавцем в зазначених нормах права словосполучень «суд залишає позовну заяву без розгляду», «суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду», тобто йдеться про обов`язкове залишення позовної заяви без розгляду, обов`язкове постановлення судом ухвали про залишення заяви без розгляду за наявності відповідних умов, а не віднесення цього питання до дискреційних повноважень суду.

Виходячи з мовленнєвого (текстового, граматичного) аналізу частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, законодавцем в них не застосовано терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», які б могли вказувати на наявність в суду таких дискреційних повноважень при вирішенні питання про залишення позовну без розгляду за умов повторної неявки позивача.

У вказаній нормі Закону міститься лише один виняток, який полягає в тому, що за умов повторної неявки належним чином повідомленого позивача у судове засідання, справу може бути розглянуто, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Проте, як свідчать матеріали справи, заява такого змісту ні від позивача, ні від представника суду не подавалась, а відтак оскільки позивач не подавав заяви про розгляд справи за її відсутності, тому в суду немає підстав для розгляду справи по суті у її відсутність.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державна установа «Бориспільська виправна колонія (№119)», про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна слід залишити без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що залишення заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною заявою.

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року судом задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, накладено арешт на 65/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною дев`ятою статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що позов залишено без розгляду, то є підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, оскільки потреба у подальшому існуванні заходів забезпечення позову відпадає разом з набранням ухвалою законної сили.

За таких обставин, керуючись ст. 128, 130,158, 223, 257, 259, 260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державна установа «Бориспільська виправна колонія (№119)», про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна, без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державна установа «Бориспільська виправна колонія (№119)», про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року у цивільній справі № 755/17165/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державна установа «Бориспільська виправна колонія (№119)», про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме:65/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

Роз`яснити позивачу право повторно звернутися до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2023 року.

Суддя Н.О. Яровенко