Провадження № 2-во/597/1/2023
Справа № 597/1187/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: суддя Васильченко В. В.; секретар Богдан В. М.,

розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Денисової Тамари Степанівни про виправлення описки у судовому рішенні та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року, ухваленому у справі № 597/1187/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позовні вимоги задоволені, вирішено стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від місячного доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення ОСОБА_3 навчання або досягнення ним 23 років. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 992 грн. 40 коп. судового збору. Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Денисова Т. С., просила суд виправити описку в рішенні Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року, ухваленому у справі № 597/1187/22 та визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не з`явилися, до суду їх представники надіслали заяви в яких просили справу розглядати у їх відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до приписів ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Між тим, в резолютивній частині рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року, ухваленому у справі № 597/1187/22, міститься описка в тексті: «Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання», замість вірного: «Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання». З огляду на, що суд вважає за доцільне виправити цю описку.

На підставі приписів ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи першу вимогу про виправлення описки в судовому рішенні, ту обставину, що виконавчий лист був помилково виданий з відміткою його негайного виконання, а саме рішення ще не набрало законної сили, суд вважає за можливе виправити помилку, допущену при оформленні виконавчого листа.

Що стосується вимоги сторони боржника про визнання виконавчого документа, а саме виконавчого листа, який виданий Заліщицьким районним судом Тернопільської області 04 січня 2023 року № 597/1187/22 таким, що не підлягає виконанню, суд виходить передусім з того, що наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ч. 4 ст. 432 ЦПК, вказане словосполучення не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язані, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчою листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості примусового виконання і як наслідок, видачі виконавчою листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайденя оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист на даний час перебуває на стадії виконання, окрім вчиненої описки, оформлений належним чином, отже в розумінні ч. 4 ст. 432 ЦПК України підстави для визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється вже на завершальній стадії юрисдикційної діяльності - стадії виконання судового рішення. У зв`язку з цим сутність цієї процедури, не може не зумовлюватися сутністю виконавчого провадження, в якому матеріальні права, встановлені судом, знаходять свою примусову реалізацію. Виходячи з підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які визначені ч. 4 ст. 432 ЦПК та пов`язані, насамперед, з відсутністю матеріального обов`язку в боржника, сутність цієї процедури, необхідно розглядати в співвідношенні виконавчого процесу та матеріального права, що підлягає захисту.

Більш того, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, взагалі може призвести до неможливості фактичного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Через це питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане і з питанням законної сили судового рішення, одним з проявів якої є реалізованість судового рішення.

В цивільному процесі є встановленим те, що після набрання рішенням суду законної сили воно набуває ознак загальнообов`язковості, яка базується на таких властивостях рішення як стабільність та реалізованість (здійсненність). При цьому, здійсненність рішення суду розглядається як гарантована можливість добровільного і примусового виконання рішення суду, а також сприяння інших осіб у його виконанні. Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили та в силу специфіки резолютивної частини підлягає примусовому виконанню, є обов`язковим до виконання на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Однак, як вбачається з наслідків визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, рішення суду, яке було підставою для видачі такого виконавчого листа, фактично не виконується. У зв`язку з цим, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, фактично позбавляє рішення суду ознаки здійсненності.

Тобто, при визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбувається ревізія здійсненності як однієї з властивостей рішення суду або ж ревізія факту видачі виконавчого листа.

Поміж тим, така ревізія не є ревізією рішення суду на предмет його законності. Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не ставить і не повинне ставити під сумнів законність рішення суду, виходячи з ознаки стабільності судового рішення.

Фактично стороною боржника, заявлена вимога, метою якої є ревізія незмінності та преюдиційності рішення суду та, як наслідок, перегляд самого рішення. Разом із тим законодавство передбачає механізми перегляду рішень суду, в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов`язується відсутність обов`язку боржника, виникли вже після винесення судом рішення. В іншому разі, через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбудеться ревізія такого наслідку законної сили рішення суду як стабільність (а саме незмінності та преюдиційності), що не передбачено процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене, судом не вбачається підстав для задоволення вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 269, 432 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Денисової Тамари Степанівни про виправлення описки у судовому рішенні та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Виправити описку в рішенні Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року, ухваленому у справі № 597/1187/22, зазначивши в його резолютивній частині замість тексту: «Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання», наступний текст: «Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання».

Виправити описку, що була допущена при оформленні виконавчого листа, який виданий Заліщицьким районним судом Тернопільської області 04 січня 2023 року № 597/1187/22, зазначивши в абзаці третьому замість тексту: «Рішення підлягає негайному виконанню», наступний текст: «Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання».

Вимогу про визнання виконавчого документа, а саме виконавчого листа, який виданий Заліщицьким районним судом Тернопільської області 04 січня 2023 року № 597/1187/22 таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Васильченко