СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1630/22
Провадження № 2/306/74/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого судді: Вінер Е.А.

з секретарем: Петрус А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом адвоката Козар Миколи Михайловича (адреса: с.Оленьово, 1 Свалявського району Закарпатської області), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.Посилається на те, що позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . В будинку зареєстрований відповідач, проте не проживає більше двох років. Відповідач є колишнім чоловіком дочкипозивача, шлюб між ними розірвано. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а тому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою : АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2022 року справу № 306/1630/22 (провадження № 2/306/585/22) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 16).

Ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2022 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 19).

26 жовтня 2022 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а.с. 24).

Позивач та її представник в судове засідання не з"явилися. Адвокат позивача подав до канцелярії суду заяву за вх.№ 239 від 11.01.2023 року про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с. 35).

Відповідач в судове засідання не з"явився в черговий раз, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином (а.с. 28, 29, 32, 33) про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без їхньої участі чи відзиву на позов від нього не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами статті 391 Цивільного Кодексу України.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 16452829 від 29.10.2007 року (а.с. 4).

Згідно відповіді сільського голови Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області І.Дрогобецького від 13 вересня 2022 року громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до Акту обстеження дворогосподарства №13 від 18.02.2022 року за адресою АДРЕСА_1 складеного комісією в складі старости ОСОБА_4 , спеціаліста ОСОБА_5 , діловода ОСОБА_6 та затвердженого сільським головою Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області І.Дрогобецьким встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в житловому будинку більше двох років (а.с. 13).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Зі змісту статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі понад рік у вказаному житловому приміщенні не проживають, участі в утриманні будинку не приймають.

Оскільки відповідач зареєстрований в житловому будинку понад один рік проте в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі користуватися та розпоряджатися власним майном.

Так, пред`явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.

Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зареєстрований в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , проте не проживає понад рік, а тому позов необхідно задовольнити.

За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 95, 141, 265, 354-355 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст. 16, 391, 405 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов адвоката Козар Миколи Михайловича (адреса: с.Оленьово, 1 Свалявського району Закарпатської області), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою : АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев"ятсот дев"яносто два гривні 40 коп.).

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2023 року.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Е.А.Вінер