КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 755/8435/22
провадження № 22-ц/824/5155/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк», ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання нарахувати та виплатити середню заробітну плату, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року в складі судді Гончарука В. П.,

встановив:

06.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (далі - КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»), його директора - ОСОБА_2., в якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ директора КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» № 06-К від 22.04.2022 про призупинення дії трудового договору з 30.06.2022 року з працівником; зобов`язати КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за період з 30 червня 2022 року по день фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу; стягнути з керівника КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» ОСОБА_2. в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 500 грн.

Також просила стягнути з КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та з ОСОБА_2 - витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Посилалась на ті підстави, що з 21.01.2021 працює на посаді провідного економіста КЗ «Парк культури і відпочинку «Гідропарк».

30.06.2022 директором КЗ "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" видано наказ №06-К про призупинення дії трудового договору з працівником, яким призупинено дію укладеного з нею трудового договору з 01 липня 2022 року до відновлення можливості надавати та виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки вказаний наказ виданий тільки щодо неї, після її відмови підписувати контрольний лист "Проходження інструктажу з охорони праці виробничої санітарії" та надання відповідної службової записки від 30.06.2022 з зазначенням причини відмови, носить дискримінаційний характер та порушує її право на працю, вказаними діями відповідача ОСОБА_2 їй було заподіяну моральну шкоду, просила позов задовольнити.

13.12.2022 ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила вимоги щодо скасування наказу залишити без розгляду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року закрито провадження справі в частині позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу директора КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» № 06-К від 22 квітня 2022 року про призупинення дії трудового договору з 30 червня 2022 року з працівником ОСОБА_1 .

В решті позов задоволено частково.

Стягнуто з КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15 450,60 грн, моральну шкоду в розмірі 2 000 грн, судовий збір - 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 7 000 грн, всього на загальну суму 25 443 грн.

05.01.2023 КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року в частині стягнення з відповідача КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 15 450,60 грн, моральної шкоди в сумі 2 000 грн, судового збору в розмірі 992,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, що в загальному розмірі складає 25 443 грн. Ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_1 до КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк», директора КП "Парк культури і відпочинку "Гідропарк" ОСОБА_2. відмовити повністю.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Свої доводи обґрунтовує тим, що своїм рішенням суд безпідставно: відніс до витрат на професійну правничу допомогу оплату юридичних послуг, що надані іншою, ніж адвокат, особою, а також оплату за написання скарги на бездіяльність слідчого; визначив грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 2 000 грн, проте позивачем не зазначено, в чому вона полягає та якими доказами підтверджується; замінив відповідачів місцями (відповідно предмет позову); бездоказово встановив можливість надання КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» роботи позивачу.

Зазначив, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19).

Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що суд у рішенні визначив грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. Проте в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про наявність останньої.

Крім цього, позивачка в позовній заяві просила стягнути моральну шкоду з ОСОБА_2 , проте суд самовільно змінив відповідача та предмет позову та стягнув моральну шкоду з КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк».

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження можливості забезпечити їй умови праці в період з 01 липня 2022 року до 03.10.2022 року.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалась.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30 червня 2022 року директором КЗ "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" ОСОБА_2 видано наказ №66-К "Про призупинення дії трудового договору з працівником", яким наказано:

1. Призупинити дію трудового договору з працівником КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» провідним економістом ОСОБА_1. з 01 липня 2022 року до відновлення можливості надавати та виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану.

2. Провідному бухгалтеру забезпечити табельний облік робочого часу, невідпрацьованого працівником в зв`язку із призупиненням дії трудового договору та повідомити, у можливий доступний спосіб, працівника про призупинення дії його трудового договору.

3. Бухгалтерії, на час призупинення дії трудових договорів, працівникам нараховувати заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати та фіксувати розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який підлягав би виплаті із сум заробітної плати та компенсаційних виплат.

4. Відшкодування заробітної плати, гарантійних і компенсаційних виплат та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у повному обсязі буде покладено на державу, що здійснює військову агресію проти України (а.с.7).

07 вересня 2022 року директором КЗ "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" ОСОБА_2 видано наказ №18-К "Про скасування Наказу №16-к від 06.09.2022 та скасування призупинення трудового договору працівника закладу", яким, в тому числі, скасовано призупинення трудового договору для провідного економіста ОСОБА_1 та відновлення його з 03 жовтня 2022 року (а.с.50).

Враховуючи, що оскаржуваний наказ скасовано відповідачем добровільно, суд першої інстанції закрив провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування наказу від 30 червня 2022 року №66-К на підставі пункту другого частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі сторони не оскаржують, а тому в цій частині воно не є предметом апеляційного перегляду.

Ухвалюючи рішення про стягнення з КЗ "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 15 450,60 грн, суд першої інстанції виходив з того, що наказ відповідача про призупинення дії трудового договору було винесено протиправно.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30 червня 2022 року по день фактичного допуску до роботи обґрунтовано незаконністю відсторонення позивача на період призупинення дії трудового договору згідно наказу від 30 червня 2022 року №66-К "Про призупинення дії трудового договору з працівником".

Відповідно до ст. 13 Закону України " Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.

Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору.

Наказ (розпорядження) про призупинення дії трудового договору, укладеного з посадовими особами державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавець подає для погодження до військової адміністрації, яка здійснює свої повноваження на відповідній території (військові адміністрації населених пунктів та районні військові адміністрації, а за їх відсутності - обласні).

У разі незгоди працівника (працівників) із наказом (розпорядженням) роботодавця про призупинення дії трудового договору працівником або профспілкою за дорученням працівника (працівників) відповідний наказ (розпорядження) може бути оскаржений до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу, який, вивчивши зміст наказу (розпорядження) та підстави для його видання, за погодженням з військовою адміністрацією може внести роботодавцеві припис про скасування відповідного наказу (розпорядження) або про усунення порушення законодавства про працю іншим шляхом, що є обов`язковим до виконання роботодавцем протягом 14 календарних днів з дня отримання такого припису.

Приписи у разі оскарження наказу (розпорядження) про призупинення дії трудового договору, укладеного з посадовими особами, зазначеними в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути внесені роботодавцеві за погодженням з військовою адміністрацією.

Припис центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу може бути оскаржений роботодавцем протягом 10 календарних днів у судовому порядку.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять судового рішення про визнання незаконним наказу від 30 червня 2022 року №66-К "Про призупинення дії трудового договору з працівником", або доказів його оскарження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу, який, вивчивши зміст наказу (розпорядження) та підстави для його видання, за погодженням з військовою адміністрацією вніс роботодавцеві припис про його скасування або про усунення порушення законодавства про працю іншим шляхом.

Позивачка не оскаржила судове рішення в частині закриття провадження по справі про визнання незаконним наказу від 30 червня 2022 року №66-К "Про призупинення дії трудового договору з працівником", а апеляційний суд переглядає судове рішення лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За відсутності доказів того, що позивачка була незаконно позбавлена можливості виконувати свою трудову функцію з вини КЗ "Парк культури та відпочинку "Гідропарк", правові підстави для стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди було заявлено до відповідача ОСОБА_2 , який, підписавши наказ №06-К від 30.06.2022, незаконно позбавив позивача права на виконання її посадових обов`язків, залишив її без засобів існування, принизив її честь та гідність, а також ділову репутацію, як спеціаліста перед колегами.

Згідно з вимогами цивільного процесуального закону кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення про стягнення заподіяної моральної шкоди з іншого відповідача - КЗ "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" , суд першої інстанції в порушення принципу диспозитивності самостійно обрав особу, відповідальну за завдану позивачу моральну шкоду, а також самостійно визначив підстави для такого відшкодування.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, заявлених до відповідача ОСОБА_2 , сторони не оскаржують, а тому в цій частині воно не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до договору № про надання юридичних послуг від 31.08.2022, юридичні послуги ( скарга в поліцію, позов до суду) ОСОБА_1 було надано ТОВ "АМАДЕО ПРАВО".

Стягуючи з КЗ "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу в сумі 7 000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підтвердила понесення вказаних витрат належними доказами, останні є співмірними до наданих послуг, а відповідач не оспорив їх розмір.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 13 липня 2022 року ( справа №496/3134/19), витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, вимога про компенсацію витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн задоволенню не підлягала.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, заявлені до КЗ "Парк культури та відпочинку" задоволенню не підлягають, правові підстави для покладення на вказаного відповідача понесених позивачем витрат по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Парк культури і відпочинку «Гідропарк» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року в частині стягнення з Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 15 450,60 грн, моральної шкоди в розмірі 2 000 грн, судового збору в сумі 992,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн, всього на загальну суму 25 443 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк