ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/300/23 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

та представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/10518/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року, ухвалене суддею Стельмащуком П.Я., повний текст якого складений 04 січня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису №75411 від 31 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТзОВ Авансар в розмірі 56 811,09 гривень таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача (а.с. 2-4).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем, за реєстровим номером 75411, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар грошових коштів в сумі 56 811,09 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар на користь ОСОБА_1 992,40 гривень судового збору (а.с. 24-26).

11 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Юрій Олександрович звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив: 1) поновити строк для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.21/27, оф.405, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 29-33).

В обґрунтування вказаної заяви представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. зазначив, що 08.11.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення у справі №607/10518/22, проте не вирішено питання про відшкодування судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Представником позивача у позовній заяві зазначено, що попередній розрахунок суми судових витрат складається з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 гривень. Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надано докази здійснених позивачем витрат на правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги від 11.08.2022, доповнення до договору від 11.08.2022, зміни до договору від 22.08.2022, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10.11.2022.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року заяву адвоката Мельника Юрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі №607/10518/22 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар на користь ОСОБА_1 5 000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено (а.с. 49-50).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Юрій Олександрович просить змінити додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року у справі №607/10518/22 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу з 5 000 гривень на 25 000 гривень, посилаючись на те, що воно є необґрунтованим, таким, що прийняте за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права (а.с. 56-58).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. зазначив, що позивачем завчасно було подано заяву про те, що докази надання правничої допомоги, яка складається із витрат на правничу допомогу адвоката та компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У доповненні до Договору про надання правничої допомоги від 11.08.2022 сторони погодили, що розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу та ведення цивільної справи в суді першої інстанції, сторони визначають у фіксованій сумі, яка становить 25 000 гривень. Такий розмір гонорару враховує складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар є розумним та враховує витрачений час, а також відповідає усталеній судовій практиці. Вказує, що змінами до Договору про надання правничої допомоги від 11.08.2022 від 22.08.2022 було встановлено номер справи, а також продовжено термін дії договору до 31.12.2023. Таким чином, вважає співмірні витрати на правову правничу допомогу.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять в апеляційних вимогах ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, а додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року по справі №607/10518/22 залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги викладені в ній, не відповідають чинному законодавству. Вказують, що при подачі позовної заяви до суду при заявлені суми витрат на правову допомогу, позивач не направив їм для ознайомлення попередній розрахунок сум судових витрат на правову допомогу, де чітко вказано, за які саме послуги адвоката була сплачена сума, а це суперечить принципу змагальності цивільного судочинства, позбавляє право відповідача дати свою згоду або спростовувати можливо необґрунтовані витрати на правову допомогу позивача. Крім того, ні доповнення до Договору про надання правничої допомоги, ні акту надання правничої допомоги не надіслано відповідачу по справі. Тому, при відправленні даних документів лише до суду, суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. Більше того, позивач та його представник в підтвердження доведення витрат на правничу (правову) допомогу не надав доказу, а саме: рахунку-фактури; квитанції або платіжного доручення, що підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно поніс дані витрати на таку допомогу. Також те, що справа є незначної складності, відсутність підтверджуючих документів, відсутність ознайомлення іншої сторони із детальним описом послуг, що надавалися адвокатом та іншими доказами, що підтверджують витрати на правову допомогу позивачем, та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому вважають неспівмірними і нерозумними судові витрати у розмірі 25000 гривень та такими, що були фактичними та неминучими.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович своїм правом на відзив не скористався.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

ТзОВ Авансар в судове засідання не з`явилося, хоча належним чином було повідомлене про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №440.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Ю.О, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 11.08.2022 між адвокатом Мельником Юрієм Олександровичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги, згідно умов якого адвокат зобов`язується надати правничу допомогу (а.с. 15, 35).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за надану адвокатом правничу допомогу, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі згідно з встановленими адвокатом за погодженням з клієнтом тарифами (ставками гонорару) на певний вид правової допомоги, про що сторони укладають доповнення до даного договору, яке є його невід`ємною частиною. Про надання правничої допомоги сторони складають та підписують акт про надання правничої допомоги в якому вказується вид правничої допомоги та сума гонорару адвоката, яка підлягає сплаті. Акт про надання правничої допомоги є невід`ємною частиною даного договору.

11.08.2022 договір про надання правничої допомоги від 11.08.2022 доповнено розділом Тарифи (ставки гонорару) за наступні види правничої допомоги. Ведення справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в суді першої інстанції. Розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу щодо ведення вищевказаної справи в суді першої інстанції сторони визначають у фіксованій сумі, яка становить 25 000 гривень (а.с. 36).

22.08.2022 було внесено зміни до договору про надання правничої допомоги від 11.08.2022, а саме: Змінити розділ договору про надання правничої допомоги від 11.08.2022 Тарифи (ставки гонорару) за наступні види правничої допомоги, виклавши його в наступній редакції: Ведення цивільної справи №607/10518/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в суді першої інстанції. Розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу щодо ведення вищевказаної справи в суді першої інстанції сторони визначають у фіксованій сумі, яка становить 25 000 гривень. Змінити перше речення розділу 5 договору про надання правничої допомоги від 11.08.2022, виклавши його в наступній редакції: Даний договір укладений на строк до 31.12.2023 та набирає чинності з моменту його підписання (а.с. 37).

10.11.2022 складено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно якого адвокат Мельник Ю.О. передав, а клієнт ОСОБА_1 прийняв наступну правничу допомогу: надання консультації клієнту - 2 год. (фіксований розмір гонорару); вивчення та аналіз здобутих доказів - 3 год. (фіксований розмір гонорару); підготовка та подання позовної заяви та доданих документів - 8 год. (фіксований розмір гонорару), всього 25000 гривень (а.с. 34).

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив із того, що при ухваленні рішення від 08.11.2022 у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, розглядом справи в спрощеному порядку без виклику сторін, а також враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, з урахуванням принципу розумності, справедливості та співмірності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. На переконання суду витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. є не співмірними із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на представництво інтересів позивача в суді та не відповідатимуть критерію розумності їхнього розміру.

Колегія суддів, з висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки суд у повній мірі врахував обставини справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за правилами ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

При цьому, за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст.137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі Закон №5076-VI) встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону №5076-VI як форма винагороди адвоката, але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22).

Отже, зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, тривалістю розгляду справи судом тощо, тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що сторони погодили розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу та ведення цивільної справи в суді першої інстанції у фіксованій сумі, яка в безспірному порядку підлягає стягненню.

Як вбачається із матеріалів справи, що справа розглядалася в спрощеному порядку без виклику сторін, ціна позову становила 58811 грн., адвокатом Мельником Ю.О. по справі підготовлено лише один процесуальний документ це позовну заяву на 5 арк., справа є незначної складності, обсяг матеріалів є невеликим, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви адвоката з врахуванням неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн. із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на представництво інтересів позивача в суді.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича слід залишити без задоволення, а додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції віднести на рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 5 частини 2 статті 3 Закону України Про судовий збір судовий збір не справляється за подання: заяви про винесення додаткового судового рішення, а також згідно пункту 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 березня 2023 року.

Головуючий

Судді