Справа № 302/1245/21
№ 2/302/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

08.02.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар судового засідання Гажук Н.В.,

представник позивача адвокат Рішко С.І.,

представник відповідача адвокат Белла В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог сервісний центр №2146 РСЦ МВС і Закарпатській області про стягнення грошової компенсації частки у праві спільної сумісної власності колишнього подружжя у розмірі 1/2 вартості частки автомобіля в сумі 210010 гривень (еквівалент 5188,5 доларів США),-

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021 позивач звернулась із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «Мерседес-Банц» 313 СДІ, 2004 р.в., укладеним в ТСЦ 2146 між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про визнання зазначеного транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визначення часток в спільній сумісній власності на зазначене майно в розмірі по одній другій частині.

Під час судового підготовчого провадження позивач зазначені позовні вимоги змінила і подала 24.01.2023 уточнені позовні вимоги, а саме позов про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності у розмірі 1/2 частини відчуженого відповідачем транспортного засобу автомобіля «Мерседес Бенц» 313 СДІ, 2004 р.в., на загальну суму 210010 гривень, що є еквівалентом 5188,5 доларів США.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовані таким.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у 2006 році уклали шлюб, який зареєстровано в Синевирьскій сільській раді Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом № 07.

У період перебування у шлюбі 16.05.2018 за спільні кошти подружжя було придбано зазначений автомобіль, який було зареєстровано в ТСЦ 5642, державний номерний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_2 .

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.10.2020 в справі № 302/939/20 розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .. Рішення суду набрало законної сили 19.11.2020. Позивач на запит довірителя отримала письмове повідомлення з ТСЦ 2144 № 31/7/4-20-А3 від 09.10.2021 про те, що ОСОБА_2 (відповідач) без попереднього погодження з позивачем уклав договір купівлі-продажу зазначеного транспортного засобу, яким відчужив автомобіль за ціною 45000 гривень на користь своєї співмешканки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 . Натомість ринкова вартість зазначеного транспортного засобу станом на 23.01.2023 відповідно до інтернет ресурсу «АВТОРІА» складає орієнтовно 420020 гривень. Позивач вважає, що відповідач суттєво занизив вартість автомобіля. Після його реалізації відповідач продовжував ним користуватись фактично, виїжджати за межі України, здійснюючи нерегулярні перевезення.

У судовому засіданні 11.04.2022 представник відповідача повідомив суд про те, що на території Словацької Республіки автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , мешканця села Синевир Хустського району Закарпатської області, потрапив у ДТП, унаслідок чого згорів вщент. Згідно ухвали суду від 26.07.2022 в справі було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої винесено питання про те, яка ринкова вартість автомобіля станом на 23.09.2021.

22.12.2022 в суд надійшло повідомлення експерта із Закарпатського НДЕКЦ МВС України Пчолинського Р.Ю. від 16.12.2022 про те, що проведення експертизи є неможливим по причині того, що на експертизу (за клопотанням експерта) не надано інформацію про технічний стан автомобіля (наявність дефектів та корозійних пошкоджень складових, наявність оновлених складників та кузовних складових, відновлених ремонтом тощо), про покази одометра.

Позивач, покликаючись на те, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля з визначенням часток у цьому спільному майні колишнього подружжя не забезпечать відновлення порушених прав позивача, вважає ефективним способом захисту свого майнового права зміну предмета позову відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19. Позивач зазначила, що вона хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди в грошовому виразі відповідно до ринкової вартості автомобіля станом на час розгляду справи. Позивач також зазначила, що неможливо визначити ринкову вартість відчуженого автомобіля внаслідок його знищення, і подала вимоги про стягнення 1/2 частини вартості цього автомобіля, яка визначена як ринкова вартість подібного автомобіля за технічними характеристиками до відчуженого станом на 23.01.2023 в розмірі 210010 гривень.

Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у судовому засіданні повністю.

Представник відповідача позов заперечив з вимогою відмовити в задоволенні позову повінстюз таким обґрунтуванням позиції.

Сторони розірвали шлюб, тобто вони є колишнім подружжям. Після розірвання шлюбу вони домовились усно, що позивачка буде використовувати житловий будинок, який споруджений ними спільно під час шлюбу, а відповідач буде використовувати два автомобілі, які також набуті сторонами в період шлюбу. З огляду на таку угоду відповідач відчужив автомобіль, на який претендує позивачка. Сервісним центром зафіксовано договірну ціну 45000 гривень станом на час укладення угоди купівлі-продажу. У подальшому новий власник надав у користування цей автомобіль односельчанами для виїзду за кордон. 12.11.2021 унаслідок пожежі автомобіль знищено повністю, що зафіксовано поліцією та страховою компаніє Словацької республіки, тобто за місцем настання пригоди. Представник відповідача вважає, що посилання сторони позивача на постанову Великої палати ВС у зазначені й справі не є релевантним, бо сторони розірвали шлюб. Просить узяти до уваги, що станом на час розгляду справи курс долара по відношенню до гривні зріс унаслідок інфляційних процесів у період воєнного стану у порівнянні з курсом долара, який мав місце на час купівлі-продажу автомобіля в 2021 році. Окрім цього, сторона відповідача посилається на те, що з ініційована стороною позивача судова авто-товарознавча експертиза не була проведена і вини в цьому відповідача не має.

Винесені в справі процесуальні рішення:

- згідно з ухвалою від 09.11.2021 забезпечено позов і накладено арешт на спірний транспортний засіб;

- згідно з ухвалою від 12.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі і призначено підготовчий судовий розгляд;

- згідно з ухвалою від 12.11.2021 задоволено клопотання сторони позивача і витребувано докази з територіального сервісного центру № 2146;

- згідно з ухвалою від 13.04.2022 задоволено клопотання сторони позивача і зобов`язано відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надати в справу інформацію про ДТП з участю спірного транспортного засобу на території Словацької Республіки;

- згідно з ухвалою від 26.07.2022 задоволено клопотання сторони позивача і призначено в справі судову авто товарознавчу експертизу про визначення ринкової вартості спірного транспортного засобу;

- згідно з ухвалою від 06.02.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Встановлені судом обставини.

04.06.206 сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Синевирській сільській раді за катовим записом № 07.

Під час шлюбу сторони придбали за спільні кошти транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ 313 CDI 2004 року випуску номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зареєстровано за ОСОБА_2 в ТСЦ МВС № 5642 з визначенням вартості придбання автомобіля 45000 гривень.

Згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.10.2020 розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (справа № 302/939/20) Рішення суду не оскаржувалось і набрало законної сили 19.11.2020.

23.09.2021 ОСОБА_2 без погодження з колишньою дружиною ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу зазначеного транспортного засобу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_1 (з якою спільно проживав у незареєстрованому шлюбі). Цим договором ОСОБА_2 відчужив автомобіль на користь співмешканки ОСОБА_3 за ціною 45000 гривень. Реєстрацію купівлі-продажу автомобіля здійснено в ТСЦ МВС № 2146.

Відповідач ОСОБА_2 на вимогу суду надати для проведення експертизи визначення ринкової вартості спірного автомобіля надав у справу документ типу «Формуляр огляду» словацькою мовою про те, що 12.11.2021 біля 6 год 55 хв. транспортний засіб марки «Мерседес МД Спрінтер» номерний знак НОМЕР_3 , унаслідок пожежі знищений вщент за місцем Статна честа 1/10. Республіка Словаччина. Цей документ складений за зверненням громадян України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 .

16.12.2022 експерт Закарпатського НДЕКЦ ,м. Ужгород Р.Ю. Пчолинський виніс повідомлення № СЕ-19/107-22/8061-АВ про неможливість проведення експертизи у зв`язку з ненаданням експерту необхідної інформації відповідно до поданого клопотання.

Згідно відомостей з Інтернет-ресурсу вебсайту «АВТОРІА» за програмою «Калькулятор розрахунку вартості автомобіля» середня ринкова ціна станом на 23.01.2023 автомобіля марки «Мерседес Бенц Спрінтер»», 2004 року випуску, з дизельним двигуном 2.2 л, МКП (схоже авто до спірного транспортного засобу) становить 10377 доларів США або 420020 гривень.

Оцінивши встановлені обставини, подані в справу докази, зміст уточнених позовних вимог та заперечень сторони відповідача , доводи представників сторін, суд дійшов такого висновку.

Правове обґрунтування висновку суду.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України регламентовано поняття, зміст права власності та його здійснення.

Власник майна самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження майном спільної власності (часткової, сумісної) має своє особливості. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласники), належить їм на прав і спільної власності (спільне майно - ч.1 статті 355 ЦК України).

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють, користуються ними спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена, майно, яке набуто під час шлюбу подружжям, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо (самостійного заробітку та/або доходу (стаття 60 Сімейного кодексу України). При цьому дружина, чоловік розпоряджаються майном що є об`єктом права спільної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно з статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.09.2022 (справа № 125/2157/19) в пунктах 55, 62-77, 88-90 визначила правові позиції щодо ефективного способу судового захисту у зв`язку з відчуженням майна в спільній сумісній власності подружжя без згоди другого з подружжя, зокрема щодо визнання недійсним договору про відчуження майна подружжя або ж, якщо повернення майна його відчужувану не відновлює права позивача, - щодо визначення розміру компенсації грошовому виразі за ринковою вартістю частки такого майна.

Велика Палата ВС зазначила, що не є ефективним способом захисту позов про визнання договору недійсним у разі, якщо особа має на меті отримати лише еквівалент вартості своєї частки у спільному майні, оскільки такий спосіб захисту (визнання договору недійсним) не захищає та не відновлює в результаті її порушене право в той спосіб, який вона обрала.

У разі , якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужене без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання договору недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого.

Сторони правочину повинні діяти добросовісно й у випадку порушення цього обов`язку вони позбавляються захисту (стаття 13 ЦК України). Отже, відчуження одним із подружжя спільного подружнього майна за ціною, нижчою за ринкову вартість цього майна, без згоди на таку вартість іншого подружжя є порушенням права цього подружжя на мирне володіння своїм майном та отримання за нього справедливої ціни, а також є проявом недобросовісності відчужувача, що позбавляє останнього права виплатити компенсацію саме у визначеному договором розмірі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суді від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц.

Суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з огляду на таке.

Належним відповідачем за уточненими позовними вимогами є саме відповідач ОСОБА_2 .

Із встановлених обставин видно, що сторони перебували у шлюбі і під час шлюбі придбали в спільну сумісну власність зазначений у позові транспортний засіб. Цей автомобіль був зареєстрований в органі ТСЦ за відповідачем ОСОБА_2 (чоловіком позивачки). Після розірвання шлюбу (через рік з дня винесення рішення суду про розірвання шлюбу) відповідач ОСОБА_2 без згоди позивачки (колишньої дружини) відчужив спільний автомобіль на користь ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу без згоди на це позивачки. ОСОБА_2 та новий власник автомобіля також довільно визначили в договорі купівлі-продажу ціну автомобіля.

З наданих відповідачем ОСОБА_2 документів також видно, що новий власник надав цей автомобіль у користування третім особам. Натомість правоустановчі документи на цю дію (довіреність, договір найму, користування тощо) в справу не подано. З участю третіх осіб 12.11.2021 автомобіль зазнав пригоди на території Словацької Республіки і внаслідок пожежі знищений вщент, що стверджено відповідним документом з Словацької Республіки. Ці обставини не оспорюються.

Отже, позивачка правильно обрала спосіб захисту свого порушеного майнового права у вигляді вимоги до відповідача ОСОБА_2 сплатити їй компенсацію вартості її частки в спільному майні, тобто про стягнення однієї другої частини ринкової вартості автомобіля станом на час розгляду справи. Позивачка також надала суду належний і допустимий доказ у вигляді визначення ринкової вартості автомобіля, який за своїми характеристиками (рік випуску, потужність двигуна, коробка передач та інше) є аналогічним до технічних характеристик автомобіля, який був спільною сумісною власністю сторін. Зокрема, позивачка надала інформацію із веб-сайту мережі Інтернет «АВТОРІА» з програми «калькулятор ринкової вартості автомобіля», що є загальнодоступною інформацією та ресурсом, що за звичай використовується громадянами та юридичними особами, спеціалістами, в тому числі й експертами з питань оцінки транспортних засобів для цілей купівлі-продажу, обміну автомобілів за ринковими цінами. Зазначена у позові вартість транспортного засобу не є свавільною, надмірною або ж такою, що викликає сумнів у її недостовірності. Адже ціна спірного транспортного засобу визначена як середньо ринкова станом на 23.01.2023, тобто станом на час вирішення судового спору та винесення судового рішення в справі. Окрім цього, в поданому стороною відповідача документі щодо фіксації пригоди з участю спірного авто та його знищення внаслідок пожежі відповідною посадовою особою зафіксовано шкоду в розмірі 10000 Євро як варість пошкодженого авто, тобто станом на 12.11.2021.

Посилання сторони відповідача, що позивач не взяв до уваги курс валют станом на час укладення договору (вересень 2021) і застосував ціну за курсом валюти долар США / гривня станом на січень 2023, суд відхиляє, бо таке не ґрунтується на положеннях закону та суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка зазначена вище.

Відповідач свої заперечення не довів жодним належним доказом та відповідним обґрунтуванням. Зокрема, відповідач не надав свій розрахунок ринкової вартості автомобіля, який би був за технічними характеристиками подібний до спірного автомобіля. Сторона відповідача також не заперечила посилання сторони позивача на те, що новий власник відчуженого автомобіля ( ОСОБА_3 ) перебувала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 після припинення між сторонами шлюбних відносин за рішенням суду. Отже, ОСОБА_2 діяв явно недобросовісно стосовно колишнього подружжя (співвласника спільного сумісного майна), приймаючи рішення про відчуження автомобіля без згоди позивачки. Сторона відповідача також не подала жодного доказу про те, що колишнє подружжя (сторони) мали домовленість щодо розподілу спільного майна (транспортних засобів, житлового будинку тощо). Адже з цього приводу не подано жодного доказу.

Натомість сторона позивача, згідно з положеннями частини першої статті 81 ЦПК України, довела суду уточнені позовні вимоги повністю належними і допустимими та достовірними доказами з відповідними обґрунтуваннями .

Судові витрати у виді судового збору, відповідно до положень статті 141 ч.1 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача в такому розмірі. Судовий збір у відповідності до ціни задоволеного позову становить суму 2100 гривень 10 коп. Позивачка сплатила судовий збір у сумі 454 грн (за забезпечення позову) і 1816 гривень за подання позову з первісними вимогами, тобто всього 2270 гривень. Отже, ці судові витрати має компенсувати відповідач.

Захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірний транспортний засіб, який був постановлений згідно ухвали судді Міжгірського районного суду від 09.11.2021, доцільно скасувати, бо цей транспортний засіб знищено. Окрім цього, позивачка змінила свої вимоги, а саме щодо компенсації половини вартості автомобіля і її представник не підтримав дію заходу забезпечення позову, у зв`язку із зміною позовних вимог, та не подав вимогу про підтримку дії заходу забезпечення позову у зв`язку із ухвалення цього рішення суду після набрання ним законної сили.

Керуючись статтями 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , виданий Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області 20.06.2006, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_3 , - грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності в розмірі 1/2 (однієї другої частини) вартості відчуженого автомобіля марки MERCEDES-BENZ 313 CDI, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 в сумі 210010 (двісті десять тисяч десять) гривень, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, всього стягнути 212280 (двісті дванадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень.

Скасувати захід забезпечення позову у виді накладення арешту на зазначений транспортний засіб, накладений ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.11.2021 (справа № 302/1245/21, провадження 2/302/338/21).

Копію рішення надіслати для відома: ОСОБА_3 , в сервісний центр № 2146, м. Іршава Закарпатської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 14.02.2023.

Суддя: В. П. Кривка