Справа № 473/2296/22
РІШЕННЯ

іменем України

"06" лютого 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому вказувало, що 17 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №4167252.

Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби у розмірі 7 950 грн. зі строком користування протягом 10 днів (з можливістю продовження вказаного строку), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі: стандартна процентна ставка 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (693,50 % річних); знижена процентна ставка за встановлених у договорі умов 1,805 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (658,83 % річних).

30 листопада 2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №30112021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4167252 від 17 травня 2021 року.

Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 22 055 грн., в тому числі:

-заборгованість за кредитом 7 950 грн.;

-заборгованість за процентами 14 105 грн.

Крім цього, 17 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №10029-05/2021.

Відповідно до договору ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби у розмірі 4 500 грн. зі строком користування протягом 13 днів, тобто до 29 травня 2021 року (з можливістю продовження вказаного строку), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом протягом акційного періоду (7 днів з моменту надання кредиту) та 2,50 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом (912,50 % річних) протягом звичайного періоду.

18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №18012022, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №10029-05/2021 від 17 травня 2021 року.

Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 16 087,50 грн., в тому числі:

-заборгованість за кредитом 4 500 грн.;

-заборгованість за процентами 11 587,50 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачки та представників сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 17 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4167252 (підписаний позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором).

Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби у розмірі 7 950 грн. зі строком користування протягом 10 днів (з можливістю продовження вказаного строку), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі: стандартна процентна ставка 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (693,50 % річних); знижена процентна ставка за встановлених у договорі умов 1,805 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (658,83 % річних).

30 листопада 2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №30112021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4167252 від 17 травня 2021 року.

Крім цього, 17 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №10029-05/2021 (підписаний позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором).

Відповідно до договору ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби у розмірі 4 500 грн. зі строком користування протягом 13 днів, тобто до 29 травня 2021 року (з можливістю продовження вказаного строку), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом протягом акційного періоду (7 днів з моменту надання кредиту) та 2,50 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом (912,50 % річних) протягом звичайного періоду.

18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №18012022, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №10029-05/2021 від 17 травня 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори були вчинені в електронній формі.

А тому на них поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, електронні договори було укладено сторонами з дотриманням передбачених законом вимог.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позичальниця одержала від позивача письмові повідомлення про відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами, проте свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим за кредитними договорами виникла заборгованість.

При цьому, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як раніше встановлено судом, строк кредитування за кредитним договором №4167252 від 17 травня 2021 року становив 10 днів, тобто до 27 травня 2021 року.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору строк кредитування може бути продовжено:

- за ініціативою позичальниці - на 10 днів, якщо сторони домовляться між собою про таке продовження;

- в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3 договору.

Відповідно до п. 4.2 договору позичальниця, сплативши в повному обсязі нараховані проценти, має право звернутися до кредитодавця з пропозицією про продовження строку кредитування, а кредитодавець має право акцептувати пропозицію або відмовити у цьому.

Згідно п. 4.3 договору у разі, якщо позичальниця не повернула кредит протягом визначеного договором строку кредитування, строк кредитування кожен раз продовжується на наступний календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку пролонгації договору за ініціативою позичальниці.

З матеріалів справи вбачається, що у день закінчення строку кредитування (27 травня 2021 року) ОСОБА_1 в повному обсязі сплатила нараховані проценти, тим самим ініціювавши продовження строку кредитування на наступні 10 днів, тобто до 06 червня 2021 року.

В подальшому, лише 08 липня 2021 року ОСОБА_1 сплатила 1 000 грн. в якості процентів.

Тобто, строк кредитування закінчився 04 вересня 2021 року (10 днів узгодженого сторонами в кредитному договорі строку користування кредитом + 10 днів пролонгації строку кредитування за ініціативою позичальниці + 90 днів (максимальний строк) автопролонгації строку кредитування).

Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом за встановленими в договорі ставками повинно було здійснюватися за період з 17 травня 2021 року до 04 вересня 2021 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 19-23), кредитодавець здійснював нарахування процентів за період з 17 травня 2021 року до 04 вересня 2021 року, тобто відповідно до умов договору. Вказана заборгованість становить 14 105 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №4167252 від 17 травня 2021 року у загальному розмірі 22 055 грн., в тому числі:

-заборгованість за кредитом 7 950 грн.;

-заборгованість за процентами 14 105 грн.

Разом з тим, як раніше встановлено судом, строк кредитування за кредитним договором №10029-05/2021 від 17 травня 2021 року становив 13 днів, тобто до 29 травня 2021 року.

Відповідно до п. 3.3.3 вказаного договору позичальниця має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти за кредитом.

Згідно п. 4.3 договору у разі, якщо позичальниця не повернула кредит протягом визначеного договором строку кредитування, проценти за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожен день користування ним, проте у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

Матеріали справи не містять доказів здійснення позичальницею передбачених договором дій з метою продовження строку кредитування.

Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися в межах максимально можливого 90 денного строку кредитування, а саме за період з 17 травня 2021 року до 15 серпня 2021 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 72-74), заборгованість за процентами станом на 15 серпня 2021 року становила 9 450 грн.

Вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення грошового зобов`язання позивач не заявляв.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №10029-05/2021 від 17 травня 2021 року у загальному розмірі 13 950 грн., в тому числі:

-заборгованість за кредитом 4 500 грн.;

-заборгованість за процентами 9 450 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2 342,06 грн. судового збору (2 481 грн. (розмір сплаченого судового збору) х 94,40 % (процент задоволених вимог)).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; , р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКомбанк»):

- заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4167252 від 17 травня 2021 року, що утворилася станом на 04 вересня 2021 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 7 950 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 14 105 (чотирнадцять тисяч сто п`ять) гривень, а всього в загальному розмірі 22 055 (двадцять дві тисячі п`ятдесят п`ять) гривень;

- заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №10029-05/2021 від 17 травня 2021 року, що утворилася станом на 15 серпня 2021 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 9 450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень, а всього в загальному розмірі 13 950 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; , р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКомбанк») 2 342 (дві тисячі триста сорок дві) гривню 06 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв