Справа № 372/3593/22
Провадження № 2-316/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.

за участю секретаря Куник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні Обухівського районного суду Київської цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Приватного акціонерного товариства «Енергія» про скасування арешту нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою до відповідачів про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог зазначали, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . В січні 2022 року позивачі звернулись до нотаріуса з метою відчуження даного нерухомого майна. При підготовці відповідних документів стало відомо, що дану квартиру накладено арешт. Позивачі звернулись до відділу виконавчої служби із заявою про зняття арешту. Їм було запропоновано звернутись до суду, оскільки всі виконавчі провадження знищені. Арешт накладався у зв`язку із стягненням на користь ОП «Енергія» заборгованості по оплаті за отриману теплову енергію в розмірі 3996 грн. 55 коп. Дана заборгованість вже погашена. Отже, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує законні права позивачів як власників майна, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо належного їй майна.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд, витребувано в Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг із спеціального розділу.

22.12.2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі у якості співвідповідача ПрАТ «Енергія».

Позивачі в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, клопотань, заяв до суду не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва.

У січні 2022 року після звернення до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії позивачам стало відомо, що їх право розпоряджатися приватною власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 , що порушує їх права, як власника майна.

При підготовці документів виявлено, що відділом виконавчої служби 27.01.2004 року накладено обтяження у виді арешту на дану квартиру.

Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 18.01.2022 року №2707 повідомив, що зняти арешт не має можливості, оскільки виконавчі провадження за 2003 рік знищені, рекомендовано звернутись до суду.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22.02.2022 року знято арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 .

На підставі даної ухвали позивачі звернулись до відділку виконавчої служби із заявою про зняття арешту з квартири.

Листом Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №50428 від 26.10.2022 року повідомив, що арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , не може бути знятий так як на ній існує реєстраційне обтяження 1325969.

Дане обтяження було накладено у зв`язку із стягненням на користь ОП «Енергія» заборгованості по оплаті за триману теплову енергію в розмірі 3996 грн. 55 коп.

Як вбачається із довідки від 26.01.2022 року виданої ПрАТ «Енергія» станом на 01.01.2022 року заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 , за теплоенергію немає.

Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю.

В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт і заборона відчуження, накладений на майно позивачів державним виконавцем не знято.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 порушує можливості реалізації позивачами своїх прав власності на вищезазначене нерухоме майно, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивачка підлягає судовому захисту, так як у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачі в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не можуть, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту їх права шляхом зняття такого арешту.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 265, 280-285, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Приватного акціонерного товариства «Енергія» про скасування арешту нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції від 27 січня 2003 року, зареєстрований Обухівською районною державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 1325969 від 23 вересня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Висоцька