Справа №295/8831/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретаря Заріцького О.Ю.

розглянув у судовому засіданні заяву про повторне призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Богунського районного суду м.Житомира перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року по вищевказаній цивільній справі призначено посмертну судово-присхіатричну експертизу, виконання якої доручено експертам Житомирської обласної психіатричної лікарні №1.

За наслідком складення експертами висновку № 206-2022 від 18.07.2022 року провадження у справі поновлене.

В судовому засідані від 15.03.2023 року представник позивача заявив клопотання про повторне призначення експертизи з метою вирішення питання, яке первісно заявлялось стороною позивача та фактично не було вирішено експертами у звя`зку з непроведенням оплати відповідного блоку питань, запропонованого стороною позивача.

Представник підкреслив, що не отримував відомостей від експертної установи про необхідність оплати роботи експертів, а відстутність відповіді на питання про те, чи хворів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічною хворобою, тобто як таке, що має істотне значення для вирішення спору, експертами не надано.

Представники відповідачів заперечували необхідність повторного призначення експертизи, вказуючи на отримання відповідей на питання, які мають вплив на розгляд справи.

З приводу заявленого клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доведення обставин, які є предметом судового розгляду за характером спору, тобто не визнаються іншою стороною в судовому розгляді, здійснюється через реалізацію наданих учасникам процесуальних прав та подання належних та допустимих доказів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначалось вище, ухвалою суду від 31.08.2021 року по справі призначено посмертну судово-присхіатричну експертизу, на вирішення ексерптам поставлені питання, які пропонувались сторонами та не відхилялись судом:

- чи хворів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічною хворобою?;

- чи здатний був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.08.2015 року (під час підписання/посвідчення довіреності, підписану ОСОБА_5 , посвідчену приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С.Я., зареєстровану в реєстрі за № 2311 на ім`я ОСОБА_2 , в силу своєї психічної хвороби усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Обов`язок оплати проведення експертизи на вказаних питаннях покладено на позивача ОСОБА_6 .

А також інші питання:

- чи можна по наданих медичних документах з Ізраїлю визначити ступінь зниження інтелекту у ОСОБА_5 ?

- чи можна з наданих суду сторонами документальних доказів зробити однозначний висновок, що ОСОБА_5 не усвідомлював свої дії в момент видачі довіреності від 06.08.2015 року, що зареєстрована в реєстрі за № 2311 на ім`я ОСОБА_2 ?

- чи може стан ОСОБА_5 , описаний в медичних документах з Ізраїля, бути реакцією на його переїзд з України на постійне місце проживання?

- чи могла довготривала перерва у спілкуванні з рідними вплинути на стан ОСОБА_5 , а саме: не впізнання доньки та онука, як це описано в медичних документах з Ізраїлю?

Обов`язок оплати проведення експертизи на вказаних питаннях покладено на відповідача ОСОБА_4 .

У висновку експерта № 206-2022 від 18.07.2022 року з наданням в дослідницькій частині відомостей про існуючі захворювання ОСОБА_5 надано відповідь на поставлені питання:

- по наданих медичних документах з Ізраїлю у ОСОБА_5 прослідковується поступове зниження пам`яті та інтелекту з розвитком деменції;

- з наданих суду сторонами документальних доказів зробити однозначний висновок, що ОСОБА_5 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у момент видаі довіреності від 06.08.2015 року, що зареєстрована в реєстрі за № 2311 на ім`я ОСОБА_2 , неможливо;

- відповідь на питання «Чи міг стан ОСОБА_5 , описаний в медичних документах з Ізраїлю, бути реакцією на його переїзд з України на постійне місце проживання?» носить теоретичних характер;

- відповідь на питання: Чи могла довготривала перерва у спілкуванні з рідними вплинути на стан ОСОБА_5 , а сааме: не впізнання доньки та онука, як це описано в медичних документах з Ізраїлю?» носить теоретичний характер.

Повертаючись до характеру спору як сукупностей заявлених сторонами обставин, що підлягають доведенню, суд зауважує, що правила статті 225 ЦК, які покладені стороною позивача в обгрунтування вимог про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними, поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Отже, сторонами реалізовано право на подання доказів через отримання висновків експертиз в тому ступені та обсязі, що слід визнати достатнім, а також, за своєю скерованістю - належним для вирішення спору.

Надання відповіді в окремому вигляді, тобто із формулюванням за резолютивною частиною висновку експерта відомостей про існуючі захворювання особи, які фактично наведено у складеному висновку, не змінюють характеру поданого доказу за його значимістю, а тому суд відмовляє у повторному призначені експертизи.

Керуючись ст. 103 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у повторному призначенні експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Виготовлення повного тексту ухвали відбудеться 17.03.2023 року.

Суддя : Д.М.Лєдньов