ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1885/21
Провадження №2/477/179/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

з секретарем Тристан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим по по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що їй належить будинок по по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2020 року. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 з 05.12.2004 року, який є сторонньою особою, однак останній на момент набуття права власності на даний будинок, в ньому не проживав. Ніяких перешкод в користуванні житловим будинком відповідачем ніхто не чинив, та претензій з боку відповідача щодо користування житловою площею не надходило. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду із позовом про визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений за зареєстрованим місцем проживання належним чином та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, у зв`язку з наявністю даних щодо не проживання відповідачів за місцем реєстрації, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.

Відповідно до ухвали суду від 23.02.2023 року розгляд справи здійснюється в заочному порядку за правилами загального позовного провадження.

У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2020 р. власником будинку по АДРЕСА_1 зазначена ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину від 19 жовтня 2020 року (а.с.7).

За даними Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області у вище вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не є родичем позивачки, з 05.12.2004 року, але не проживає (а.с. 9,11).

Згідно з актом комісії від 20.09.2021року про не проживання, ОСОБА_2 не проживає у спірному житловому будинку розташованим по АДРЕСА_1 з дня реєстрації (а.с. 10).

Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сім`ї власника, водночас відповідачем у справі є ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї позивача.

Так, відповідно до частини 2статті 405 ЦК Україничлен сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2статті 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Права власника житлового будинку (квартири) визначеністаттею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Водночас, відповідно до статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право користування житловим приміщенням, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.

Ні норми ЦК України, ні норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сім`ї власника.

Статтею 8 ЦК України, встановлено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Аналізуючи викладені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку розташованому по АДРЕСА_1 , більш встановленого ст. 71 ЖК України, ст. 405 ЦК України, строку без поважних причин і до теперішнього часу не пред`являв позивачці ніяких вимог щодо користування будинком.

Відповідно до вимог ст.ст.319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись статями 258-259,263-265ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити, повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збірв сумі 908грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений і підписаний 04 березня 2022 року.

Суддя А.А. Саукова