Справа № 202/4444/20
Провадження № 2-з/202/8/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

09 лютого 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря Свити Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Кумченко В.Ю. із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме: транспортний засіб марки ЗАЗ моделі 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки FORD моделі FOCUS, державний номерний знак НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки ЗАЗ моделі 110307, державний номерний знак НОМЕР_3 .

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 адвокат Кумченко В.Ю. зазначив, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики.

Підставою забезпечення позову позивачем зазначено те, що невжиття заходів забезпечення може привести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вимоги до заяви про забезпечення позову містяться у ст. 151 ЦПК України. Однак, визначені в зазначеній статті вимоги, заявником не виконано.

Не виконано вимоги п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України щодо необхідності зазначення в заяві інших відомостей, потрібних для забезпечення позову.

Предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до заяви про забезпечення позову представник ОСОБА_1 адвокат Кумченко В.Ю. просить суд накласти арешт транспортні засоби, які належать на праві власності ОСОБА_3 , однак не надав суду доказів щодо вартості транспортних засобів, на які він просить накласти арешт, тобто не можливо визначити співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, оскільки подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-117, 149-154, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - повернути.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда