єдиний унікальний номер справи 546/160/23
номер провадження 2-з/546/3/23
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

24 лютого 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», Решетилівська міська рада та Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

24 лютого 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», Решетилівська міська рада та Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з пояснень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вона дізналася, що стосовно її квартири приватний нотаріус ОСОБА_2 вчиняв якісь нотаріальні дії без її участі: «встановлено, що Позивачка не є особою щодо якої вчинялися нотаріальні дії». Також, у відзиві відповідач не називає ОСОБА_1 споживачем та приховує, що між ними колись був укладений договір. Дані обставини вказують на те, що відповідач має на увазі, що хтось, інший окрім заявниці, можливо ОСОБА_3 , уклав договір як власник її квартири на транспортування газу. У відзиві відповідач не спростував, що ОСОБА_3 штучно зроблено власником. У позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що у жовтні 2022 року багато її знайомих почали стверджувати, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , в якій заявниця проживає з донькою з 1996 року, належить іншій особі. Колишній чоловік заявниці ОСОБА_4 неодноразово заявляв, що у нього є підроблені документи, які свідчать, що він єдиний власник цієї квартири, а тому на підставі пояснень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_1 зробила висновок, що ОСОБА_4 без її відому та відому доньки ОСОБА_5 , яка також є власником квартири, відчужив їх квартиру третім особам. Та обставина, що вчинені тільки нотаріальні дії та не вчинені реєстраційні дії вказує на те, що у будь-який час псевдонабувач квартири заявниці через реєстратора внесе свою так звану власність у Державний реєстр речових прав і це буде перешкоджати виконанню рішення суду по даній справі.

Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_1 просить: звільнити її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»; продовжити зупинення строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , або відмови від неї до виконання рішення у справі № 546/160/23; заборонити Решетилівській державній нотаріальній конторі користуватися Спадковим реєстром для виготовлення будь-яких документів стосовно спадщини ОСОБА_4 до виконання рішення у справі № 546/160/23; заборонити всім нотаріусам вчиняти нотаріальні та реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційним номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 12057837) до виконання рішення у справі № 546/160/23; заборонити всім державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційним номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 12057837) до виконання рішення у справі № 546/160/23.

Суд, розглянувши в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, доходить наступних висновків.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд в судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи).

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається суддею не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заява ОСОБА_1 надійшла до суду 24.02.2023, розгляд якої проводився 24.02.2023 із врахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вищенаведена норма дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України визначає види забезпечення позову. Одними із видів забезпечення позову, який визначений в п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, є, зокрема, накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

До заяви про забезпечення позову заявницею було додано: копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , яким підтверджується факт розірвання шлюбу 27.01.1998 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , згідно з яким ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та копію листа Решетилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якого 28.08.2022 ОСОБА_5 , як доньці, було видане свідоцтво про смерть її батька ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 28.09.2022.

Забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

До зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 922/2163/17 у постанові від 13 січня 2020 року.

У свою чергу судом не було встановлено обставин на підтвердження вчинення відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Потавагаз» дій, які можуть у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Самі лише твердження заявниці ОСОБА_1 про потенційну можливість ускладнення чи неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову без підтвердження належними та достатніми доказами не є самостійною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищезазначеного, та керуючись ст. 149, 150-153, 157, 247, 260, 353 ЦПК України, роз`ясненнями, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», Решетилівська міська рада та Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко