Провадження №2/193/98/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
09 січня 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнанання в порядку спадкування права на земельу частку (пай), -
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнанання в порядку спадкування права на земельу частку (пай).
В обгрунтування позову вказує, що його баба, ОСОБА_3 , працювала та була членом колгоспу ім. Петровського Софіївського району Дніпропетровської області, з 1930 року до виходу на пенсію за віком, у 1961 році.
Колгосп ім. Петровського 30 січня 1993 року був реорганізований в КСП «Запорізьке», згідно архівного витягу з протокола № 1 звітно - виборних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Ленінський шлях», від 30.01.1993 року і його мати, як колгоспний пенсіонер, що підтверджується копією пенсійної справи, стала членом КСП «Запорізьке». Державний акт на право на право постійного користування землею КСП «Запорізьке» Софіївського району виданий 25.03.1996 року.
Розмір земельного паю, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складає 8,18 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 248395,73 грн.
Після смерті баби, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, відкрилася спадщина вклади в «Ощадбанку», будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та право на земельну частку пай площею 8,18 га, в умовних кадастрових гектарах, вартістю 248395,73 грн. грн. по колишньому КСП «Запорізьке». ОСОБА_1 , згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої ОСОБА_3 . Крім нього спадкоємцями першої черги майна померлої є його мати ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 , прийняв спадщину померлої, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВО № 2025499, виданого Софіївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованому в реєстрі за № 143 і має право отримати, після смерті ОСОБА_3 , в порядку спадкування, право на земельну частку (пай) площею 8,18 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 248395,73 грн. розташовану на території колишнього КСП «Запорізьке», яке належало померлій . ОСОБА_3 внесено до списків до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Запорізьке» під № 116. Про те, що позивач має право на отримання земельної частки (паю) померлої він дізнався в травні 2021 року і звернувся до нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про отримання, в порядку спадкування, права на земельну частку (пай) померлої матері, але йому відмовили по тій причині, що неможливо встановити об`єм спадкового майна та рекомендували звернутися до суду.
Позивач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує.
З огляду на подання позивачем достатніх матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , працювала та була членом колгоспу ім. Петровського Софіївського району Дніпропетровської області, з 1930 року до виходу на пенсію за віком, у 1961 році.
Колгосп ім. Петровського 30 січня 1993 року був реорганізований в КСП «Запорізьке», згідно архівного витягу з протокола № 1 звітно - виборних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Ленінський шлях», від 30.01.1993 року і його мати, як колгоспний пенсіонер, що підтверджується копією пенсійної справи, стала членом КСП «Запорізьке». Державний акт на право на право постійного користування землею КСП «Запорізьке» Софіївського району виданий 25.03.1996 року.
Розмір земельного паю, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складає 8,18 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 248395,73 грн.
Після смерті баби, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, відкрилася спадщина вклади в «Ощадбанку», будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та право на земельну частку пай площею 8,18 га, в умовних кадастрових гектарах, вартістю 248395,73 грн. грн. по колишньому КСП «Запорізьке». ОСОБА_1 , згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої ОСОБА_3 . Крім нього спадкоємцями першої черги майна померлої є його мати ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 , прийняв спадщину померлої, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВО № 2025499, виданого Софіївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованому в реєстрі за № 143 і має право отримати, після смерті ОСОБА_3 , в порядку спадкування, право на земельну частку (пай) площею 8,18 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 248395,73 грн. розташовану на території колишнього КСП «Запорізьке», яке належало померлій . ОСОБА_3 внесено до списків до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Запорізьке» під № 116. Про те, що позивач має право на отримання земельної частки (паю) померлої він дізнався в травні 2021 року і звернувся до нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про отримання, в порядку спадкування, права на земельну частку (пай) померлої матері, але йому відмовили по тій причині, що неможливо встановити об`єм спадкового майна та рекомендували звернутися до суду.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Передбачені ст.1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.76, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.16, 328, 1216-1218,ст.1265 ЦК України,суд, -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнанання в порядку спадкування права на земельу частку (пай) - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, право на земельну частку (пай), площею 8,18 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 248395,73 грн, розташовану на території колишнього КСП «Запорізьке» що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В,Шумська