Справа №443/1522/22
Провадження №2/443/131/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

07 березня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, у якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №6211 від 30.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №281 від 13.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Соколівській сільській раді, за №539.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату серії ЛВ №6211 від 30.05.1997. Оскільки заповіту ОСОБА_4 не залишав, то спадкування відбулося за законом. Серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 були його дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 . Позивачка та її брат ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки не подавали заяв про прийняття спадщини та не вчиняли дій, що свідчать про її прийняття. Натомість, ОСОБА_3 проживала із своїм чоловіком ОСОБА_4 на час його смерті, не заявляла про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняла вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак юридично своїх спадкових прав вона не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради, загальною площею 1,8102 га, належної померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯН № 493671 від 27.12.2012, а також право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату серії ЛВ №6211 від 30.05.1997, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , однак не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_5 на випадок смерті заповіту не залишала, а тому спадкування відбулося за законом. Окрім позивачки, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 був її син ОСОБА_2 , однак він спадщину не прийняв та на неї не претендує. Натомість, позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №385/2014, а 02.03.2021 їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом відносно зазначено земельної ділянки площею 1,8102 га. 02.12.2022 позивачка звернулися в Жидачівську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 відносно права на земельну частку (пай), однак постановою нотаріуса її було відмовлено з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на цю земельну частку (пай), що знаходиться на території Соколівської сільської ради, належала померлій і є спадковим майном.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивачки та її представника та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.26), заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.32).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 13.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21).

Ухвалою підготовчого засідання від 30.01.2021 закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті (а.с.27).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1522/22 відповідача ОСОБА_2 (а.с.31).

Ухвалою судового засідання від 07.03.2023 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.35).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження від 22.11.1977 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 20.01.1979 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб 20.0.1979 у Дев`ятниківській сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.8).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кологори Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.07.1996 (а.с.9).

За змістом довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.02.2021 згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №6211 від 30.05.1997 на ОСОБА_4 . Реєстраційний номер 539. Площа земельної ділянки - 2,37 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифікату: розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.15).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Бібрської міської ради № 20 від 11.03.2021 ОСОБА_4 дійсно був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним до дня його смерті проживали: дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_7 , внук ОСОБА_9 , внук ОСОБА_10 , внук ОСОБА_11 , внучка ОСОБА_10 та внучка ОСОБА_12 . Заповіту від ОСОБА_4 у виконкомі Соколівської сільської ради не посвідчувалося (а.с.10).

Згідно з Витягом зі Спадкового реєстру від 05.02.2021 після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Кологори Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.02.2013 (а.с.9).

Згідно з довідкою Соколівської сільської ради від 04.05.2014 ОСОБА_3 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в с. Кологори Жидачівського району Львівської області. На день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві були прописані і проживали дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_7 , внук ОСОБА_9 , внук ОСОБА_10 , внук ОСОБА_11 , внучка ОСОБА_12 , правнук ОСОБА_13 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за №305, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є ОСОБА_1 . Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,8102 га, кадастровий номер :03:000:0922, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, належної померлій згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯН №493671 від 27.12.2012 (а.с.14).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 02.12.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с.17).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання цього права нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

За змістом частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 на день смерті (час відкриття спадщини) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Соколівської сільської ради і яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , однак не оформила своїх спадкових прав.

За життя ОСОБА_3 особистого розпорядження не зробила.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивачка ОСОБА_1 (дочка спадкодавиці) та відповідач ОСОБА_2 (син спадкодавиці).

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд зазначає, що не оформлення ОСОБА_3 спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , якому належало право на земельну частку (пай), площею 2,37 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифіката серії ЛВ №6211 від 30.05.1997, в силу приписів частини 3 статті 1296 ЦК України не позбавляє спадкоємців (сторін у справі) права на цю спадщину.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право на зазначену земельну частку (пай). З огляду на час смерті ОСОБА_3 , спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом (як дочка спадкодавиці), прийняла спадщину у встановленому законом порядку, про що свідчить видане на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.03.2021. Фактичних даних, які б свідчили про прийняття спадщини у встановленому законом порядку також відповідачем ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, суд доходить переконання, що ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельну частку (пай), розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Соколівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення).

На підставі статей 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Соколівської сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №6211 від 30.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №281 від 13.05.1997, реєстраційний номер 539.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 13 березня 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів