справа № 756/9252/21
головуючий у суді І інстанції Диба О.В.
провадження № 22-ц/824/3172/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Фадєєвої Наталії Ігорівни на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю та поділ майна,

в с т а н о в и в :

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю та поділ майна.

22 вересня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Фадєєва Н.І. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :31:130:0218 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада; земельну ділянку кадастровий номер :31:130:0220 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада; земельну ділянку кадастровий номер :31:130:0217 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада; дачний будинок загальною площею 125,2 кв.м за адресою АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що з приводу вказаного майна у сторін існує матеріальний спір, а відповідач з березня 2022 року виїхав за кордон і по теперішній час не повернувся, у зв`язку з чим існують реальні підстави вважати, що вказане майно може бути реалізоване відповідачем. Не застосування заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Фадєєвої Н.І. про забезпечення позову.

Ухвала мотивована тим, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту не підлягає задоволенню у зв`язку із тим, що заявником не обґрунтовано жодного ризику ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у випадку невжиття таких заходів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 06 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Фадєєва Н.І. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у сторін існує матеріальний спір з приводу спільного сумісного майна, а відповідач з березня 2022 року виїхав за кордон і станом на 19 вересня 2022 року не повернувся до України, в провадженні Київського апеляційного суду знаходиться справа № 363/2905/18 щодо витребування спірних земельних ділянок від ОСОБА_2 тощо, то у позивача існують реальні підстави вважати, що вказане майно може бути реалізоване відповідачем або третіми особами до прийняття майбутнього рішення по справі, що матиме наслідком унеможливлення виконання рішення в цій справі.

Обраний спосіб забезпечення є належним та співвідноситься з предметом позову, оскільки існує конкретний зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Процедура забезпечення позову не передбачає ані дослідження доказів, ані дослідження обґрунтованості позову, що вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпеченні позову.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ілясова О.О. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що обставина перетину відповідачем кордону та виїзду за межі України не може бути підставою для накладання арешту на майно відповідача, оскільки не свідчить про унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

Обставина несплати відповідачем з липня 2022 року аліментів не відповідають дійсності, а твердження позивача є такими, що вводять суд в оману.

Розгляд Київським апеляційним судом справи № 363/2905/18, про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння не може бути підставою для накладання арешту на майно відповідача та не свідчить про унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

Посилання позивача на можливу реалізації відповідачем або третіми особами до прийняття майбутнього рішення у справі спірних земельних ділянок є припущенням та не доведені позивачем доказово.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1, 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

У справі, що переглядається, предметом спору за первіснім та зустрічними позовами є зокрема поділ майна: земельної ділянки кадастровий номер :31:130:0218 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада; земельної ділянки кадастровий номер :31:130:0220 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада; земельної ділянки кадастровий номер :31:130:0217; квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову із посиланням на те, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі можливого задоволення позову.

Однак, такі висновки суду першої інстанції про ненадання заявником доказів існування підстав для забезпечення позову є помилковими, оскільки у цій справі, яка стосується поділу майна подружжя, накладення арешту на майно, яке є предметом спору, має на меті, зокрема запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

Врахувавши, що безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та/або відчуження спірного майна іншій особі, яка не бере участь у даному судовому процесі, може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Факт накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :31:130:0218, :31:130:0220, :31:130:0217 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2020 року у межах справи № 363/2905/18 щодо визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, не є підставою для відмовою у забезпеченні позову, шляхом накладення арешту на ці самі земельні ділянки.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 травня 2021 року вбачається, що відомості про обтяження указаних земельних ділянок на підставі указаної ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2020 року до реєстру речових прав не внесені.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції не було правових підстав відмовляти у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірні земельні ділянки, про поділ яких як спільного майна подружжя заявлено позов.

Щодо вимог заяви про накладення арешту на дачний будинок загальною площею 125,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 , то, враховуючи, що спір про поділ цього майна як спільного майна подружжя відсутній, то колегія апеляційного суду вважає, що заява про забезпечення позову у цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 рокупостановлена з порушенням норм процесуального права відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фадєєвої Наталії Ігорівни задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Фадєєвої Наталії Ігорівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

земельну ділянку кадастровий номер :31:130:0218 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада;

земельну ділянку кадастровий номер :31:130:0220 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада;

земельну ділянку кадастровий номер :31:130:0217 за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, Вищедубечанська сільрада;

яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська