Номер провадження 2-др/756/20/23
27 січня 2023 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравинської Юлії Вікторівни про стягнення судових витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2023 стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за попереднім договором № 223ПП/10/2021 від 09.10.2021 року в розмірі 64614,00 грн., 3 % річних у розмірі 1322,37 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10391,49 грн; грошові кошти за договором № 707/ВП/10/2021 від 09.10.2021 у розмірі 4685,00 грн, 3 % річних у розмірі 95,88 грн та інфляційні втрати в розмірі 753,46 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,040 грн.

19.01.2023 за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кравинська Ю.В. звернулася з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу. В мотивування поданого клопотання зазначила, що при ухваленні судом рішення не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13500,00 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 19.01.2023 заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.

Позивач та її представник в судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. 23.01.2023 за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» представник позивача надіслала на адресу суду про розгляд заяви без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. 27.01.2023 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якому просила зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3000,00 грн. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що розмір, який просить стягнути представник позивача є неспівмірними з заявленими вимогами, а вказаний спір виник в результаті існування форс-мажорних обставин, а саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, враховуючи скрутне становище відповідача, просить зменшити витрати на правову допомогу.

Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явилися, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, подану заяву дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти за попереднім договором № 223ПП/10/2021 від 09.10.2021 року в розмірі 64614,00 грн., 3 % річних у розмірі 1322,37 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10391,49 грн; грошові кошти за договором № 707/ВП/10/2021 від 09.10.2021 у розмірі 4685,00 грн, 3 % річних у розмірі 95,88 грн та інфляційні втрати в розмірі 753,46 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,040 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 23/09/2022/1 від 23.09.2022, протокол погодження обсягу, вартості, умов оплати послуг правничої допомоги від 23.09.2022 року, в якому зазначено, що складання, оформлення позовної заяви становить 3500,00 грн, представництво та захист інтересів клієнта в суді - 2200,00 грн, складання заяв, клопотань з процесуальних питань (про виправлення описки в рішенні, про доручення письмових доказів до матеріалів справи, про видачу виконавчого документа та інших незначної складності - 500 грн, складання письмових заяв, клопотань (про витребування доказів/інформації, про винесення додаткового рішення, про збільшення суми вимог (нарахування 3 % річних та інфляційних) та інших) - 1500,00 грн, складання відповіді на відзив - 2600,00 грн, відправка поштової кореспонденції - 100, 00 грн, складання апеляційної скарги - 3600,00 грн, складання відзиву на апеляційну скаргу - 2800,00 грн, складання заяви про примусове виконання рішення суду - 1500,00 грн.; платіжне доручення № 167167101 від 07.10.2022 року; платіжне доручення № 167166463 від 07.10.2022 року; платіжну інструкцію № 174804748 від 20.11.2022; платіжну інструкцію № 178356533 від 09.12.2022 та платіжну інструкцію № 178567875 від 11.12.2022.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат(установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Згідно платіжного доручення № 167167101 від 07.10.2022 року позивачем сплачено за юридичні послуги, а саме складання позовної заяви 3500,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 167166463 від 07.10.2022 року позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. за складання заяви про витребування доказів.

Згідно платіжного доручення № 178567875 від 11.12.2022 року сплачено 1500,00 грн. за складання уточненої позовної заяви.

Згідно платіжного доручення № 178356533 від 09.12.2022 року за складання адвокатом відповіді на відзив сплачено 2600,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 174804748 від 20.11.2022 року сплачено за послуги адвоката за участь у судовому засіданні в розмірі 2200,00 грн.

Згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, розгляд справи 01.12.2022 не відбувся, у зв`язку з відсутністю у приміщенні суду постачання електроенергії, справу було знято з розгляду, що свідчить про те, що судове засідання не відбулося, сторони та їх представники не брали участь у судовому засіданні.

Окрім того, витрати позивача на складання уточненої позовної заяви в сумі 1500,00 грн. суд не вважає об`єктивно необхідними, оскільки як позивач, так і її представник мали можливість у первісному позові заявити вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних без складання уточненої позовної заяви, що призвело до збільшення витрат на правничу допомогу.

Суд також при визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу враховує докази надані представником ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» до клопотання про зменшення судових витрат, зокрема майновий стан відповідача, що пов?язаний із пошкодженням приміщення будівлі, вікон, обладнання через повномасштабне вторгнення військових російської федерації на територію України, окрім іншого було значно пошкоджено приміщення відповідача, що потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану. Через воєнний стан в України, пошкодження обстрілами будівлю, у відповідача виникло скрутне фінансове становище, що й спричинило несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів. З метою недопустимості поставити відповідача в край тяжке фінансове становище, що призведе до банкрутства підприємства, вважаю доцільним зменшити компенсацію розміру витрат позивача на правничу допомогу.

Також, враховуючи категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, враховую розмір задоволених вимог 81862,20 грн., керуючись принципом законності, співмірності та справедливості, вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача частину понесених витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133,137, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравинської Юлії Вікторівни про стягнення судових витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Квітки Цісик, 56) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 31 січня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик