Справа № 2-2289/10
Провадження № 2-п/161/14/23
У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

03 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М..

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22 березня 2010 року, ухваленого у справі № 2-2289/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про перегляд заочного рішення від 22 березня 2010 року, ухваленого у справі № 2-2289/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свою заяву мотивує тим, що про наявність заочного рішення від 22 березня 2010 року та вказаної справи дізналась, коли на її картковий рахунок було накладено арешт. Після цього,27 червня 2022 року її представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. З матеріалів виконавчого провадження стало відомо, що постановою Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Біловою В.А. 07.06.2022 року накладено арешт на грошові кошти,що містяться на рахунках, на примусове виконання виконавчого листа № 2-2289/10, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 08.06.2010 року. Після цього,04 липня 2022 року її представник звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії заочного рішення. Разом з тим, стало відомо що цивільна справа № 2-2289/10 знищена за терміном зберігання, копію заочного рішення отримано 04 серпня 2022 року.

Вказувала, що вона як відповідач не була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання у спосіб, визначений нормами цивільно-процесуального законодавства, будь-яких ухвал суду про відкриття провадження у справі чи судових повісток не отримувала, навмисного наміру не з`являтись на засідання не мала, про існування цивільної справи не знала. Також зазначає, що не погоджується із розміром заборгованості стягнутої на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» з тих підстав, що у вказаному рішенні не описується складових,що визначають дану заборгованість. Вважає, що судовим рішенням стягнуто штрафні санкції в розмірі, який перевищує допустимий розмір відносно основного боргу та які розраховані безпідставно та неправильно.На її думку на підстави вище зазначеного, заочне рішення суду підлягає скасуванню, а справа перегляду. Ввважає, що строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення нею не пропущений, оскільки заочне рішення від 22 березня 2010 року отримала 04 серпня 2022 року.

На підставі викладеного просить скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від від 22 березня 2010 року у справі № 2-2289/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду за правилами загального провадження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, від її представника 27 лютого 2023 року надійшла заява про розгляд заяви за відсутності заявника та її представника. Заяву підтримує та просить задовольнити.

Інші учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились.

Згідно ч.1 ст.287 ЦПК України - заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши надані документи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

На час ухвалення заочного рішення суду 22 березня 2010 року діяла редакція Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачала, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (стаття 228 ЦПК України в ред. станом на 12.10.2011).

Із 15.12.2017 Цивільний процесуальний кодекс України діє в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Згідно з вимогами ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що ухвалою від 14 лютого 2023 року постановлено відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-2289/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині заочного рішення від 22 березня 2010 року.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2010 року у справі № 2-2289/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» задоволено у повному обсязі. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк в особі філії АТ Брокбізнесбанк 331103 (триста тридцять одну тисячу сто три) грн. 31 коп. кредитної заборгованості, стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк в особі філії АТ Брокбізнесбанк по 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. витрат по оплаті судового збору з кожного та по 60 (шістдесят) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.07.2011 року вбачається, що ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 », в подальшому, згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14 червня 2014 року змінила прізвище ОСОБА_4 на « ОСОБА_5 » (а.с.6,7).

Відповідно до ч.1ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному рішенню повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинно бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Доводи заявника, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, стосовно того, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату судового засідання, та взагалі не знала про існування вказаної справи, на які ОСОБА_1 в тому числі посилається як на підставу скасування заочного рішення та поважність причини неявки її до судового засідання, суд вважає не обґрунтованими, оскільки заявником не надано належних доказів поважності причин неявки у судові засідання та не зазначені обґрунтовані підстави неотримання нею судових викликів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявником не надано належних доказів поважності причин неявки у судові засідання. Підстави неотримання судових викликів заявником належним чином не обґрунтовані та не підтверджені доказами, у зв`язку з чим, суд під час розгляду справи обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення у даній справі.

Разом з тим, причини неявки у судове засідання не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Заявником у заяві про перегляд заочного рішення, не наведено достатньо посилань на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позовної заяви, та, на які вона посилається у заяві, як на підстави скасування заочного рішення, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявником у заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного посилання на інші докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, з яких вбачалось би, що при їх врахуванні судом можливо ухвалити інше рішення по справі, та не надано таких доказів в ході розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Наведені відповідачем у заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], № 28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах державу часників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09. 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Заявником не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення,оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті.

Обставини, викладені ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення по суті є апеляційною скаргою на рішення суду, що не може свідчити про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення судом не встановлена.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Таким чином, заявник (відповідач) не зазначила суду достатніх підстав, які б свідчили про доцільність скасування заочного рішення суду від 22 березня 2010 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням наведених відповідачем підстав для скасування заочного рішення, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, яке винесено 22 березня 2010 року у справі № 2-2289/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості без задоволення.

Керуючись ст. ст.284, 287,288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22 березня 2010 року, ухваленого у справі № 2-2289/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі філії АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк