ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/976/23 Справа № 199/5807/21 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року АТ «Дніпрогаз» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , надаються послуги з газопостачання. Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на відповідача ОСОБА_1 .

Під час проведення перевірки у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що проводилась 30 серпня 2019 року, працівниками позивача встановлено порушення відповідачем Кодексу ГРМ, а саме було виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, в результаті чого складено акт про виявлені порушення №343 від 30 серпня 2019 року.

У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 18 032,17 грн та судові витрати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року позов АТ «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дніпрогаз» вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу у розмірі 18 032 грн 17 коп. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дніпрогаз» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

АТ «Дніпрогаз», відповідно до ст.360 ЦПК України, подало відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, тому справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, з огляду на таке.

Судом встановлено, що у зв`язку з реформуванням ринку природного газу та набранням чинності Закону України «Про ринок природного газу» №329-ІІІ від 09 квітня 2015 року, Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2015 року №1386/27831 та Типового договору розподілу природного газу, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2015 року №1384/27829, АТ «Дніпрогаз» з 01 липня 2015 року здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу.

30 серпня 2019 року працівниками АТ «Дніпрогаз» встановлено порушення відповідачем Кодексу ГРМ, а саме виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, в результаті чого складено акт про виявлені порушення №343 від 30 серпня 2019 року.

30 серпня 2019 року також складено акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи.

03 вересня 2019 року комісією АТ «Дніпрогаз» з проведення експертизи ПЗГ за участі представника ДП «Дніпростандартметрологія» та за участі споживача проведено експертизу демонтованого у відповідача лічильника.

Комісією за актом №343 експертизи побутового лічильника газу від 03 вересня 2019 року встановлено, що виявлена під час експертизи пломба не відповідає вимогам належної до лічильника пломби на час його виробництва (тобто демонтовано пломбу заводу-виробника та на її місце у пломбувальний отвір споживачем встановлено імітовану заготовку), в результаті чого, протягом невизначеного строку, був безперешкодний доступ до лічильного механізму для зміни показів на власний розсуд, при цьому, відповідні маніпуляції не залишать незворотних пошкоджень відлікового механізму, та в районі пломбувального отвору маються сліди клейкої речовини.

За висновком комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації та ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» Мінекономрозвитку України видав довідку №15-2/11727-14 від 03 вересня 2019 року про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника газу Gallus 2000 G 4, заводський №U00964040, який було встановлено за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, правомірність встановленого порушення та висновку комісії підтверджується листом заводу-виробника лічильників зі зразками відбитків та виду пломб, що встановлювалися на лічильниках «Gallus 2000» українського виробництва даного заводу починаючи з 1997 року, з яких слідує, що на лицьовій стороні пломби заводу-виробника наносився відбиток літера «А» та на тильній стороні розміщена цифра «7» в латинській літері «U».

У зв`язку із зазначеним, позивачем здійснено розрахунок необлікованого об`єму природного газу з 01 березня 2019 року по 29 серпня 2019 року на суму 18 032,17 грн.

Відповідачем заборгованість не сплачено, тому наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження наявність з боку відповідача порушень Кодексу ГРМ, що призвело до збитків у розмірі 18 032 грн 17 коп., а тому дійшов висновку про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Дніпрогаз» вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У справі, що переглядається, дані правовідносини регулюються ЦК України та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕ №2494 від 30 вересня 2015 року.

Так, за визначенням Кодексу ГРМ, пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку.

Відповідні порушення є характерними ознаками для кваліфікації несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб..., внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно п.1 гл.5 р.X Кодексу ГРМ комерційний вузол обліку (комерційний ВОТ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, вповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу-виробника.

Відповідно до п.п.3 п.1 гл.2 р.XI Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до п.11 гл.5 р.XI Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

У п.12 гл.5 р.XI Кодексу ГРС встановлено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на порушення з боку позивача, що прямо вплинули на об`єктивність висновків комісії і, як наслідок, донарахування йому плати за необлікований природний газ. При цьому, вказував, що АТ «Дніпрогаз» було допущено порушення вимог глави 5 розділу ХІ Кодексу, зокрема, щодо порядку складання відповідних підтверджуючих документів, що, в свою чергу, має наслідком сумніви у правомірності проведення експертизи лічильника та відсутність правових підстав складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 серпня 2019 року працівниками АТ «Дніпрогаз» було установлено порушення відповідачем Кодексу ГРМ, а саме виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, в результаті чого складено акт про виявлені порушення №343 від 30 серпня 2019 року, а також акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи.

03 вересня 2019 року комісією АТ «Дніпрогаз» з проведення експертизи ПЗГ за участі представника ДП «Дніпростандартметрологія» та за участі споживача проведено експертизу демонтованого у відповідача лічильника.

Комісією за актом №343 експертизи побутового лічильника газу від 03 вересня 2019 року встановлено, що виявлена під час експертизи пломба не відповідає вимогам належної до лічильника пломби на час його виробництва (тобто демонтовано пломбу заводу-виробника та на її місце у пломбувальний отвір споживачем встановлено імітовану заготовку), в результаті чого, протягом невизначеного строку, був безперешкодний доступ до лічильного механізму для зміни показів на власний розсуд, при цьому відповідні маніпуляції не залишать незворотних пошкоджень відлікового механізму, та в районі пломбувального отвору маються сліди клейкої речовини.

За висновком комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації та ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» Мінекономрозвитку України видав довідку №15-2/11727-14 від 03 вересня 2019 року про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - лічильника газу Gallus 2000 G 4, заводський №U00964040, який було встановлено за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність з боку відповідача порушень Кодексу ГРМ.

Крім того, правомірність встановленого порушення та висновку комісії також підтверджується листом заводу-виробника лічильників зі зразками відбитків та виду пломб, що встановлювалися на лічильниках «Gallus 2000» українського виробництва даного заводу починаючи з 1997 року, з яких слідує, що на лицьовій стороні пломби заводу-виробника наносився відбиток літера «А» та на тильній стороні розміщена цифра «7» в латинській літері «U».

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог відповідачем суду не було надано.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що згідно матеріалів справи споживач не виявив бажання щодо проведення незалежної експертизи, тоді як виключно в такий спосіб може бути спростовано висновки комісії АТ «Дніпрогаз», що проводила експертизу лічильника.

Разом з тим, апелянтом не наведено жодних доводів власному припущенню щодо порушення позивачем вимог глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ в частині порядку складання документів, що має наслідком його сумнівів у правомірності проведення експертизи лічильника.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи, надавши вибірково оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки місцевий суд належно обґрунтував прийняття чи відхилення того чи іншого доказу, надав вичерпні відповіді на всі істотні питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин, а тому доводи апеляційної скарги в цілому зводяться до непогодження з оскаржуваним судовим рішенням та необхідністю здійснення переоцінки доказів у справі.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова