Провадження № 2/638/282/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої Штих Т.В.

за участю секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 17.03.2015 року у розмірі 82971,28 грн. станом на 28.05.2019 року та судового збору у розмірі 1921,00 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 17.03.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 24770,06 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами з 1 по 25 число кожного місяця.

Або ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті httр://privatbank.ua/rules складає договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом в заяві.

Або ОСОБА_2 зобов`язувався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28.05.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 82971,28 грн, з яких:

-заборгованість за кредитом - 22790,42 грн.;

- заборгованість за відсотками за користування кредитом 17003,61 грн.;

- заборгованістьза пенею та комісією - 41934,06 грн.;

- штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1243,19 грн.

Відповідач під час судового розгляду проти позову заперечив, надав письмовий відзив на позов, відповідно до якого прохав застосувати наслідки пропуску позовної давності звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до суду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування зазначеної заяви пояснив, що строк погашення платежу за договором у відповідача виник 26 липня 2015 року, який останнім погашено не було, а з позовними вимогами банк звернувся до суду в червні 2019 року, тобто за межами трирічного строку позовної давності, при цьому разом з позовом до суду не подано заяву про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку матеріали справи не містять, банк звернувся за захистом своїх прав до Дзержинського районного суду м. Харкова пропустивши термін позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися о суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює тривалість загальної позовної давності у три роки.

Частиною 1 ст.259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

До винесення судом рішення відповідачем зроблено заяву про застосування судом позовної давності.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо умовами договору встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення кого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З розрахунку заборгованості за договором без номеру від 17.03.2015 року у розмірі 82971,28 грн. станом на 28.05.2019 року, з яких: заборгованість за кредитом - 22790,42 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 17003,61 грн.; заборгованістьза пенею та комісією - 41934,06 грн.; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1243,19 грн. та судового збору у розмірі 1921,00 грн.

З виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що останній платіж за кредитним договором здійснювався 25.05.2015 року в сумі 3503 гривень 0 копійки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 не сплачувала грошових коштів в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Приватбанк» після 25.05.2015 року, черговий платіж повинен був сплатити не пізніше 25 числа наступного місяця тобто до 30.06.2015 року, з цього часу порушується право банку на своєчасне отримання плати за договором. До суду позов подано 10.07.2019 року.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду поза межами строку спеціальної позовної давності - стосовно вимог про стягнення заборгованості по процентам та стягнення заборгованості за пенею та комісією.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 17.03.2015 року станом на 28.05.2019 року в розмірі: 22790 гривень 42 копійки заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1921 гривень. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 207, 525, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства КБ "Приватбанк" 22 790 (двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто ) гривень 42 копійки заборгованості за кредитом за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1921 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення суду складено 23 січня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Т.В. ШТИХ.