Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3158/21
Номер провадження 2/711/616/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Кондрацької Н.М.

за участю секретаря Мелещенко О.В.

представників адвокатів Левченко М.Д., Манзар Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси матеріали справи за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Яцюка Максима Васильовича до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

У провадженні Придніпровського районного суду перебуває цивільна справа за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Яцюка Максима Васильовича до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Під час розгляду справи представник позивача адвокат Левченко М.Д. заявила клопотання про звернення з судовим дорученням до компетентного суду Королівства Бельгія про проведення судового засідання в режимі відео конференції для допиту свідків.

У судовому засіданні підтримала клопотання у повному обсязі. Пояснила, що законодавство України передбачає допит свідків у режимі відео конференції та вважає, що такий допит можливо ініціювати у режимі відео конференції з іноземним судом.

Представник відповідача адвокат Манзар Т.В. поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Статтею 3 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року, учасниками якої є, у тому числі, Королівство Бельгія, до якої Україна приєдналася на підставі Закону України від 19 жовтня 2000 року №2051-ІІІ передбачено, що в судовому дорученні зазначається:

a) запитуючий орган і запитуваний орган, якщо останнє відомо запитуючому органу;

b) імена та адреси сторін в процесі та їх представників, якщо такі є;

c) характер справи, для якої потребуються докази, з наданням всієї необхідної інформації в зв`язку з цим;

d) докази, які мають бути отримані або інша процесуальна дія, яку потрібно провести.

Там, де потрібно, в дорученні вказується inter alia:

e) імена та адреси осіб, яких потрібно опитати;

f) запитання, які потрібно поставити особам в ході опитування, або виклад фактів в зв`язку з якими вони мають бути запитані;

g) документи або інше нерухоме чи особисте майно, що підлягають огляду;

h) будь-які вимоги щодо отримання пояснень під присягою або урочистою заявою, або використання будь-якої іншої форми;

i) будь-який спеціальний спосіб чи процедура відповідно до статті 9.

Доручення також повинно містити будь-яку інформацію, необхідну для застосування статті 11.

Легалізація або інша подібна процедура не вимагається.

У статті 4 Конвенції йдеться про те, що судове доручення складається мовою запитуваного органу або супроводжується перекладом на цю мову.

Як передбачено пунктами 2.1, 2.1.1, 2.1.2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

У разі, якщо міжнародним договором України не передбачено інше, доручення повинно містити:

а) найменування компетентного органу України, що розглядає цивільну справу;

б) найменування міжнародного договору України, на підставі якого запитується надання правової допомоги;

в) найменування і номер цивільної справи, у якій запитується правова допомога;

г) наявні дані про фізичну особу: прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство, місце роботи чи професія або наявні дані про юридичну особу: найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, банківські реквізити;

ґ) при наявності представників фізичної або юридичної особи їхні прізвища, імена, по батькові та місце проживання;

д) зміст доручення, чіткий перелік процесуальних дій, які належить учинити, а також інші відомості, необхідні для його виконання;

е) процесуальне становище особи, щодо якої необхідно вчинити процесуальні дії;

є) якщо запитується вручення документів, - найменування документів, які підлягають врученню;

ж) якщо запитується вручення виклику до суду, - дата і час судового засідання;

з) якщо запитується одержання свідчень особи, - перелік запитань або суть питань чи фактів, щодо яких необхідно одержати пояснення особи;

и) інформація щодо наявності потреби в забезпеченні конфіденційності надходження доручення і відомостей, отриманих під час його виконання;

і) у разі потреби зазначаються бажані строки, протягом яких очікується виконання доручення;

ї) у разі потреби зазначається прохання про надання дозволу на особисту присутність під час виконання доручення представників суду України, який склав доручення, або учасників судового розгляду чи їхніх представників;

й) у разі потреби зазначається прохання про застосування норм процесуального законодавства України під час виконання доручення. У такому випадку до доручення додається опис відповідної процедури або текст відповідних норм процесуального законодавства України;

к) перелік документів, що надсилаються разом з дорученням.

Пунктом 2.3 цієї Інструкції передбачено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із статтею 75 Цивільного процесуального кодексу України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Однак, подане клопотання не відповідає вказаним вимогам законодавства, оскільки представник позивача у клопотанні не навела перелік запитань для свідків або суть питань чи фактів, щодо яких необхідно одержати показання від свідків, ураховуючи, що свідки були заявлені саме зі сторони позивача.

Крім того, зі змісту клопотання незрозуміло, чи готовий позивач понести витрати, пов`язані з перекладом на мову запитуваної держави.

Водночас, представник позивача ініціює питання щодо організації відео конференції для допиту свідків, а не отримання пояснень свідків у цивільній справі шляхом звернення з судовим дорученням.

Відповідно до частин 1 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Оскільки заявлене клопотання не відповідає вимогам закону, наявні підстави для залишення його без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 252, 260, 261 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання про звернення з судовим дорученням до компетентного суду Королівства Бельгія про проведення судового засідання в режимі відео конференції для допиту свідків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлений 20.03.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька