СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2517/23
ун. № 759/5313/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятнчиук І.В., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.03.2023 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Одночасно з позовною заявою позивачем заявлено клопотанням про звільнення від сплати судового розгляду.

Клопотання обґрунтовано тим, що розмір судового збору для позивача є дуже значною сумою, оскільки остання має низький дохід а батько дітей ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей.

Розглянувши клопотання позивача, суддя приходить до наступного.

Відповідно до частин першої, третьої ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

При цьому, п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України (в ред. 2005 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в ред. 2005 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження своїх доводів позивачем надано довідку Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 2000 року по 2020 рік, при цьому в самому клопотанні зазначаючи що має дохід, що свідчить про те, що позивачем не надано жодних доказів про її доходи та майновий стан за останній рік, а також інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища або наявності підстав визначених частиною першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» заявником також не надано.

Крім того, позивачем в клопотанні зазначено, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання спільних дітей, при цьому не додаючи до клопотання рішення суду про стягнення аліментів чи довідку про розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією зробленою Великою Палатою Верховного Суду 11 листопада 2020 року у постанові по справі № 9901/77/20.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору за подання позову.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в межах розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. П`ятничук