Справа № 509/814/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу

про визнання спільного сумісного майна подружжя

про визнання договору не дійсним

про визнання права власності

про стягнення грошової компенсації за відчуження спільного майна подружжя

учасники цивільного провадження:

позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Субботіна Л.В.

відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Юдін О.Ю.

відповідач ОСОБА_3

відповідачка ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2017 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов вищевказаний позов, предметом позову є об`єкт нерухомого майна, який розташований на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

позиція сторін

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач, який в поряду ст. 43, 49 ЦПК України збільшив та зазначив, що позивач з весни 2005 року до червня 2016 року сторони проживали однією сім`єю без укладення шлюбу, відповідачка під час цивільного шлюбу уклала договір купівлі-продажу спільного майна без дозволу позивача, визнання спільною власністю позивача та відповідачки на земельну ділянку та автомобіль, і стягнення з відповідачки грошової компенсації за відчуження спільного майна без згоди позивача. (т.1а.с.3,4, 66,67 т.2 а.с.103)

В ході судового розгляду представник позивача фактично підтримали свої позовні вимоги.

Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином та відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив до суду не направив, позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився

Відповідачка ОСОБА_4 до суду не з`явилась.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках.

Рух справи

16 березня 2017 року після усунення недоліків судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

Обставини, які встановлені судом.

Відповідачка ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 придбала земельну ділянку площею 0.0750 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:003:3468, на підставі нотаріально посвідченого договору від 29.12.2009 року (а.с.10).

06.05.2015 року відповідачка зареєструвала транспортний засіб д.н. НОМЕР_2 належним чином та отримала Свідоцтво про реєстрацію ТЗ (а.с.12).

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання з відповідачкою однією сім`єю з весни 2005 року до червня 2016 року, визнання спільною власністю позивача та відповідачки на земельну ділянку та автомобіль, і стягнення з відповідачки грошової компенсації за відчуження спільного майна без згоди позивача.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року справа № 129/2115/15-ц, був сформований правовий висновок, згідно якого, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа № 6-148цс12).

У постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 645/1601/16-ц, був викладений аналогічний правовий висновок, відповідно до якого, за змістом положень статті 74 СК України у разі пред`явлення позову про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, позивач повинен довести початок і кінець такого проживання, а також набуття в цей період спірного майна. Обставини проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, існування між ними відносин, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, а також набуття ними спільного майна у цей період має бути підтверджено належними і допустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте),а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти.

У постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15 було також зазначено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені ст. 74 СК України вважати майно (спірний автомобіль) таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського району Одеської області Река Л.А., реєстровий номер 1912, відповідачка придбала у свою приватну власність вищевказану земельну ділянку . Продаж вчинено за 210 000, 00грн.Як вказано у п.9 договору, відповідачка (покупець за договором) в шлюбі не перебуває (не одружена) та ні з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу. Гроші, за які відповідачка купує земельну ділянку є її особистою власністю.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , автомобіль BMW X1, 2014 року випуску, 06.05.2015 року був зареєстрований за відповідачкою, як за єдиним власником.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на предмет та підстави позову, саме на позивача покладений обов`язок надати суду належні та допустимі докази того, що він та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з весни 2005 року до червня 2016 року, а також докази того, що спірне майно було придбано за їх спільні гроші.

Між тим, жодних доказів на підставі яких суд мав би можливість встановити, що з весни 2005 року до червня 2016 року позивач та відповідачка спільно мешкали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли спільні витрати, купували майно для спільного користування, брали спільну участь у витратах на утримання житла, мали взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, надано не було. Також не надано доказів того, що позивач брав участь у придбанні спірного майна.

Посилання позивача на те, що у нього та відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5 не є достатнім доказом (ст.80 ЦПК України) у цій справі, на підставі якого можливо встановити усі факти, які підлягають доведенню, особливо з огляду на те, що чоловік та жінка можуть мати спільну дитину не проживаючи однією сім`єю без укладення шлюбу. Крім того з боку позивача не були надані відомості про народження дитини (не надав копію Свідоцтва про народження дитини).

Таким чином, у зв`язку в ненаданням суду доказів, у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання позивача з відповідачкою однією сім`єю з весни 2005 року до червня 2016 року слід відмовити.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені ст. 74 СК України вважати спірне майно (земельну ділянку та автомобіль) такими, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, а також стягнення з відповідачки грошової компенсації за відчуження спільного майна без згоди позивача.

Судові витрати

При подані позову позивач сплатив судовий збір у повному обсязі (а.с.24 ), суд прийшов до висновку, що позов є не обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу про визнання спільного сумісного майна подружжя про визнання договору не дійсним про визнання права власності про стягнення грошової компенсації за відчуження спільного майна подружжя відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 денний термін з дня його проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.