Справа № 149/526/23
Провадження №2/149/254/23
Номер рядка звіту 52
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.05.2023 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Поворознюка Б.М.

відповідача ОСОБА_2 , його представника - адвоката Тимощук Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

20.02.2023 до суду звернулась ОСОБА_1 з вказаним вище позовом, який обгрунтовує тим, що 04.07.2022 о 15.00 год по вулиці Івана Богуна в м. Хмільнику Вінницької області ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, під час виконання маневру лівого повороту, здійснив на неї наїзд та вона отримала тілесні ушкодження внаслідок яких у період з 04.07. по 06.07.2022 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була, тому вона звернулась до МТСБУ за відшкодуванням шкоди завданої ОСОБА_2 внаслідок експлуатації транспортного засобу. Витрати на лікування позивачки склали 4920,10 грн, які вона просила виплатити МТСБУ. Проте, останнім страхове відшкодування здійснено не було.

Також діями ОСОБА_2 позивачці було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 20000 грн., оскільки внаслідок отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень вона тривалий час відчувала головні болі, нестерпний біль в області лівої ноги та спини, погіршився загальний стан здоров"я. У зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями вона не могла тривалий час фізично працювати.

Ухвалою суду від 23.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачам строк для надання відзиву.

17.03.2023 року до суду надійшов відзив від МТСБУ у якому зазаначають, що станом на день подання відзиву МТСБУ не отримало від позивача оригіналу або належно оформленої копії постанови суду , якою ОСОБА_3 визнано винним в ДТП. Також неможливо встановити чи було придбання всіх медичних припаратів, які зазначені в копіях товарних чеків, необхідними для лікування саме від тілесних ушкоджень, отриманих позивачем в ДТП. Отже, із наданих додатків до позовної заяви, неможливо достовірно встановити загальний розмір шкоди, пов`язаний з лікуванням потерпілої саме від травм, отриманих внаслідок ДТП. Також вважають, що вимога позивача про стягнення із відповідачів МТСБУ та ОСОБА_3 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в рівних частках з кожного із відповідачів, суперечать положенням ЦПК України, тому не можуть бути задоволені. З огляду на викладене просять в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ-відмовити, а розмір витрат на правову допомогу, заявлений позивачем зменшити.

20.03.2023 на адресу суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , проте в судовому засіданні судом відмовлено відповідачу в поновленні строку для подання відзиву та залишено його без розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов, посилаючись на обставини, що в ньому зазначені.Крім того, представник позивача зазначив, що МТСБУ має можливість звернутись до суду та отримати постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, а тому вказана обставина не є підставою для відмови у виплаті позивачці страхового відшкодування. Також додав, що при зверненні позивача за медичною допомогою лікарі у медичній документації пацієнтки не достатньо описали ознаки на підставі яких особі поставлено діагноз, однак це не свідчить про відсутність тілесних ушкоджень отриманих позивачкою внаслідок ДТП., оскільки вони зазначені в медичній картці. На лікування позивачка витрачала також власні кошти, та купувала в деяких випадках ліки, які є аналогами ліків призначених лікарями. Крім того, позивачка, вийшовши з лікарні продовжувала лікуватись та проходила огляд лікарів. Бандаж нею купувався за порадою лікарів у санаторії, а не за призначенням лікуючого лікаря. Внаслідок отримання під час ДТП тілесних ушкоджень у позивачки погіршився загальний стан здоров"я, вона до цього часу відчуває головні болі, болі спини та коліна та змушена приймати ліки

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити в позові з підстав, що ним зазначені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник просили відмовити в позові, вказуючи, що ОСОБА_2 мав намір відшкодувати позивачці завдану моральну шкоду одразу після ДТП у сумі 2000 грн, однак остання відмовилась. Вказали, що доказів отримання травм саме внаслідок ДТП матеріали справи не містять, посилаючись на висновок судово-медичного експерта. Вказали, що матеріали справи не містять доказів витрат позивачки на придбання ліків, а розмір моральної шкоди є занадто завищеним. ОСОБА_2 являється пенсіонером за віком та єдиним його джерелом доходів є пенсія, а тому 20000 грн моральної шкоди для нього є непосильним. Витрати позивачки на правову допомогу, на їх думку, є завищеними.

Судом при досліджені доказів, встановлено наступні обставини.

04.07.2022 до ЄРДР внесено дані щодо події ДТП, яка мала місце 04.07.2022 року, а саме наїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на велосипедиста ОСОБА_1 яка отримала тілесні ушкодження, кваліфікація ч.1 ст. 286 КК України (а.с. 7)

Постановою ГУНП Хмільницького РВП від 27.09.2022 призначено судово-медичну експертизу( копія на а.с. 8)

Згідно висновку екперта № 5 ОСОБА_5 було спричинено легкі телесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше ніж 21 день ( копія на а.с.9-11)

Постановою СВ Хмільницького РВ ГУНП у Вінницькій області від 30.09.2022 року закрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України ( копія на а.с.13).

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.09.2022 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ( копія на а.с. 15).

Згідно перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліз на ТЗ №АВ9617НРвідсутній ( копія на а.с. 16).

Згідно довідки КНП"Хмільницька ЦЛ" від 21.09.2022 №01-11-09/969 , зазначено перелік ліків, що були призначені ОСОБА_1 за час її лікування в період з 04.07. по 06.07.2022 ( копія на а.с. 18).

Згідно довідки КНП"Хмільницька ЦЛ" №01-23/626 від 22.09.2022 ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні та приймала амбулаторне лікування з 08.07.2022 по 15.07.2022 року( а.с.20), що підтверджується випискою №5347( копія на а.с. 21), висновками спеціалістів ( копія на а.с. 22-23), протоколами УЗД( копія а.с. 24-25), медичним висновком №26Т6-23ХЕ-Х3АК-В74Х( а.с. 26), направленням( а.с. 27)

В медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_1 станом на 04.07.2022 вказано діагноз хворої (а.с. 44-48)

Товарними чеками від 06.07.2022,07.07.2022,09.07.2022,12.07.2022,24.07.2022, 26.07.2022, 27.07.2022 підтверджується придбання ліків (а.с. 28-43)

Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні доведено, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та вимушена була пройти курс лікування.

Так, положеннями частини 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів» (надалі Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно зі статтею 39 Закону, МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого статуту.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», власників наземних транспортних засобів шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до п. 24.1 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до підпункту «б» пункту 41.1 статті 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння . МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Оскільки в судовому засідані встановлено, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 не застрахована та внаслідок дій останнього позивачка зазнала тілесних ушкоджень, тому саме на відповідача МТСБУ покладається обов"язок по відшкодуванню потерпілій обгрунтованих витрат на її лікування.

Щодо визначення витрат на лікування, які підлягають стягненю з МТСБУ, то судом встановлено, що з зазначеного у медичних документах переліку призначених ліків, позивачка придбала лише "Магне В6", "Німесил" та "Цедоксим" на суму 1084,20 грн..

Доказів, що придбані позивачкою ліки є аналогами призначених лікарями ліків, матеріали справи не містять.

Тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Посилання відповідача МТСБУ на недоведеність отримання позивачкою тілесних ушкоджень саме внаслідок ДТП, враховуючи висновок експерта про ступінь тілесних ушкоджень, є необгрунтованим, оскільки медичними документами підтверджується наявність тілесних ушкоджень та встановлений діагноз позивачці, а висновок експерта впливає лише на правову кваліфікацію дій ОСОБА_2 .

Не направлення позивачкою до МТСБУ разом з заявою про страхове відшкодування оригіналу постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не є підставою для відмови у позові, оскільки страховик не позбавлений можливості особисто ознайомитись з процесуальним документом під час розгляду справи.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких вона зазнала у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивачки, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 20000 гривень, є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є не доведеним у такому розмірі та приходить до висновку, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 7000 гривень, як такий що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивачки.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258,264,265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1084,00 грн матеріальної шкоди внаслідок ушкодження здоров"я.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 7000,00 грн заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України () та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в рівних частках на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати в сумі 2000 грн за професійну правничу допомогу.

Стягнути з Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України () та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в рівних частках на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду на протязі 30-ти днів з дня складення повного тексту рішення .

Дата складення повного тексту рішення - 05.05.2023

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК