Єдиний унікальний номер 725/7001/22
Номер провадження 2/725/917/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ), третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В. Г. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною позовною заявою, уточнюючи яку стверджував , що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років, померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина.

25 жовтня 2022 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70415868 від 25.10.2022 року, після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, яка зокрема складається з частки квартири АДРЕСА_2 .

Однак, приватним нотаріусом Савчук В.Г. було винесено постанову №237/02-31 від 25 жовтня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначено: «Відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_2 , як таку, частка в спільній власності якої за життя спадкодавця не установлена».

Стверджує, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. 16 березня 1998 року, співвласниками вказаної вище квартири, окрім ОСОБА_3 , є також ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Частка кожного з них у спільній сумісній власності в правовстановлюючих документах не визначена.

Після смерті ОСОБА_3 , її син ( позивач по справі ) являється спадкоємцем за заповітом

У зв`язку із тим, що власники за свого життя не здійснили виділення в натурі їх часток у праві спільної власності, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 64,10 кв. м., а також враховуючи те, що дані частки не були визначені ані домовленістю між співвласниками, ані законом або рішенням суду, позивач просить суд визначити, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 є рівними і складають по 1/3 її частки у кожного співвласника; право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 - припинити; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку згаданої квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від них до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити .

Відповідач скерував до суду заяву, у якій вказав , що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа у судове засідання не з"явилася.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 у віці 78 років ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (.а.с. 10).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченим 16.03.1998 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 являються співвласниками ( спільна сумісна власність ) квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 64,10 кв. м. Частка кожного із співвласників у спільній сумісній власності в правовстановлюючих документах не визначена. ( а.с 12).

Право власності на згадану квартиру зареєстровано Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 20.03.1998 року, за реєстровим №7451, що підтверджується довідкою, виданою Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 04.07.2022 року

На випадок смерті ОСОБА_3 заповіла своє рухоме та нерухоме майно позивачу по справі.

Після смерті ОСОБА_3 , позивач 25 жовтня 2022 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70415868 від 25.10.2022 року, після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, яка зокрема складається з частки квартири АДРЕСА_2 .

Приватним нотаріусом Савчук В.Г. було винесено постанову № 237/02-31 від 25 жовтня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначено: «Відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_2 , як таку, частка в спільній власності якої за життя спадкодавця не установлена»

На даний час укласти договір про виділ частки у нерухомому майні між співвласниками спільної сумісної власності не представляється можливим через смерть одного співвласника спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обо`вязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідност. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено , що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписом ч.2 ст. 369 ЦК України встановлено, що розпорядження майном, що знаходиться в загальній спільній власності здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд , окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити , приймаючи визнання позову відповідачем , суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15,321,355,368,370,1261-1298,1296 ЦК України, ст.ст. 81-89,200,206, 264,354, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити .

Визначити, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 є рівними і складають по 1/3 її частки у кожного співвласника.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 - припинити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський