ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15137/22

Провадження № 22-ц/4820/275/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Палінчака О.М. від 31 серпня 2022 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, посилався на те, що невиконанням рішення суду у справі №686/13784/21 в період з 04.07.2022 року по 11.07.2022 року йому завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні його права на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою кожного на судовий захист. Наслідком порушених прав позивача є обов`язок правопорушника відшкодувати йому моральну шкоду в порядку ст. 23 ЦК України. ОСОБА_1 просив стягнути моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 2 млн. грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що невиконання державою рішення суду, яке набрало законної сили, є порушенням права на судовий захист і безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Апелянт прагне грошової компенсації за порушене право на судовий захист в конкретний вимір часу. Застосування ефективного способу захисту спричинює реальне поновлення порушеного права, а в разі неможливості вказаного забезпечує реальне поновлення порушеного права, а в разі неможливості забезпечує отримання відповідного відшкодування. Окрім цього, його не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи.

Сторони в засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає в повній мірі принципу законності.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області від 02.11.2021 року у справі №686/13784/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування шкоди, стягнуто з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 300 гривень компенсації моральної шкоди.

21.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2021 року в справі 686/13784/21 про стягнення з державного бюджету на користь ОСОБА_1 300 грн. компенсації моральної шкоди.

Листом від 15.12.2021 №04-20-08/8534 Головне управління Казначейства відповідно до п. 37 Порядку виконання рішень, надіслало пакет документів щодо безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди на користь ОСОБА_1 у справі 686/13784/21 до Державної казначейської служби України.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Отже, в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. І до його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

При цьому саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Відповідно до частин 1, 5-6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, встановлено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок), затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року.

Згідно з пунктом 35 Порядку Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема, шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження (пункт 36 Порядку).

За пунктами 37-38 Порядку орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача.

Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Відповідно до пункту 39 Порядку у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету.

Судове рішення в справі №686/13784/21 про стягнення коштів з Держави України на користь позивача в сумі 300 грн. залишається невиконаним у зв`язку з недостатністю коштів за цією статтею бюджетних призначень.

При цьому Державна казначейська служба України виконала свій обов`язок згідно з пунктом 39 Порядку щодо подання Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Матеріали справи не містять даних щодо невідповідності рішень, дій чи бездіяльності Казначейства вимогам закону чи Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Водночас при розгляді цієї справи судом не встановлено факт надмірно тривалого невиконання відповідачем рішення суду у справі №686/13784/21.

Встановивши, що позивач не довів у встановленому законом порядку факт протиправних дій чи бездіяльності посадових осіб Казначейства і заподіяння внаслідок цього моральної шкоди, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову в даній справі.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.11.2022 року у справі № 686/7986/21.

Разом з тим, суд прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права (неповідомлення позивача про розгляд справи), на що є посилання в апеляційній скарзі.

Так, згідно ч.ч.1-2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1-5, 8 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси тощо.

В матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 128 ЦПК України, щодо повідомлення позивача про розгляд справи 31.08.2022 року.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі, проте це не виключало обов`язок суду належно повідомити його про судове засідання у справі.

Відтак суд першої інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права - справу розглянуто судом 31.08.2022 року за відсутності позивача, не повідомленого належно про дату, час і місце засідання суду.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк