ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1218/23 Справа № 225/804/22 Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - МірутиО.А.,

суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимофєєвої В.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахування та стягнення заборгованості за страховими виплатами в порядку спадкування (суддя Челюбєєв Є.В.), ухваленого в приміщенні Дзержинського міського суду Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про зобов`язання нарахування та стягнення заборгованості за страховими виплатами в порядку спадкування .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 був особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та перебував на обліку у Торецькому міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як отримувач страхових виплат.

Відповідно, спадковим майном після ОСОБА_1 , є грошові кошти у вигляді страхових виплат, які не були виплачені за його життя Фондом соціального страхування України.

Позивач, як єдиний спадкоємець свого батька за законом, 14 січня 2020 року звернувся до Першої маріупольської нотаріальної контори, де на підставі його заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_1 . Державним нотаріусом Матвєєвою Н.В. було порушено Сспадкову справу № 65340444 та надісланий запит до Торецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо наявності недоотриманих його батьком страхових виплат.

Відповідно до листа Торецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області за час перебування на обліку всі страхові суми сплачені ОСОБА_1 в повному обсязі, будь-якої заборгованості або недоотриманої виплати перед померлим ОСОБА_1 у відділення не має, а страхові виплати йому були припинені у зв`язку зі скасуванням дії довідки про взяття на облік ВПО з 01 листопада 2016 року.

У зв`язку з цим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, яка складається, зокрема, з не виплаченої суми страхових виплат.

Вважає припинення страхових виплат своєму батьку ОСОБА_1 неправомірним та просить зобов`язати відповідача нарахувати ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 страхові виплати за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року та стягнути їх на користь позивача суми, оскільки вони входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_1 ..

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахування та стягнення заборгованості за страховими виплатами в порядку спадкування задовольнити повністю.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 , суму страхових виплат за період з 01 листопада 2016 року по 17 жовтня 2019 року, належних спадкодавцю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1984 грн. 80 коп.

Судове рішення мотивоване тим, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження спадкодавцем дій ФССУ не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання цих страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні статті 1227 ЦК України, ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі Управління ВДФСС України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В мотивування доводів апеляційної скарги Управління зазначило, що порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб,які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановлено постановою правління Фонду від 11.12.2014 року № 20.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду проводять виплати, в тому числі нарахованих, але не виплачених, щомісячних страхових виплат за наявності у потерпілих на виробництві (членів їх сімей) довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи чи відмітки в паспорті про «місце проживання на території, яка контролюється органами державної влади України».

Батько позивача ОСОБА_1 , перебував на обліку як потерпілий на виробництві у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве Донецької області.

З червня 2014 року м.Єнакієве знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно Переліку населених пунктів, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

Особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З 01листопада 2016року раніше призначені виплати були припинені на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які мешкають на території м.Торецька (протокол засідання комісії від 19.10.2016р. № 18) у зв`язку з скасуванням довідки ВПО.

Припинення нарахування Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області страхових виплат потерпілому ОСОБА_1 здійснено з 01 листопаду 2016 року, тобто за його життя, але останній у встановленому законом порядку не оскаржив дії відповідача, тобто за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, а отже, указані суми йому за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після смерті ОСОБА_1 .

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду є обґрунтованим та законне, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання сторони не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 вересня 1972 року народження, виданим Юнокоммунарівською міськрадою м.Єнакієве Донецької області, актовий запис №236 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується (а.с.22).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05 листопада 2019 року, виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1049 (а.с.23).

Відповідно до довідки від 19.11.2014 р. № , ОСОБА_1 був особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_1 був інвалідом третьої групи та перебував на обліку у Торецькому міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як отримувач страхових виплат, що підтверджено довідкою серії 2-18АЕ № 032911 (а.с.18).

Як єдиний спадкоємець свого батька за законом, позивач 14 січня 2020 року звернувся до Першої маріупольської нотаріальної контори, де на підставі його Заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_1 державним нотаріусом ОСОБА_3 було порушено Спадкову справу № 65340444, що підтверджено витягом №58987079 від 14.01.2020 (а.с.28).

Згідно листа від 24 січня 2020 року № 37.01-03/101 Торецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, ОСОБА_1 , перебував на обліку у даному відділенні та отримував страхові виплати як внутрішньо переміщена особа з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2016 року. За час перебування на обліку всі страхові суми сплачені в повному обсязі.

Станом на 01 листопада 2016 року будь-якої заборгованості або недоотриманої виплати перед померлим ОСОБА_1 у відділення не має. На підставі протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО від 19 жовтня 2016 року № 18, страхові виплати ОСОБА_1 були припинені у зв`язку зі скасуванням дії довідки про взяття на облік ВПО з 01 листопада 2016 року (а.с.29).

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 травня 2020 року № 1067/02-31, державним нотаріусом Першої маріупольської нотаріальної контори Матвєєвою Н.В. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_1 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається, зокрема, з не виплаченої суми страхових виплат (а.с.30-31).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга Управління ФССУ в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що право на такі страхові виплати у спадкодавця зберігається і відповідно до статті 1227 ЦК України, ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець ОСОБА_1 відповідно має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_1 з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2016 року перебувалав на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та отримував страхові виплати у Торецькому міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер .

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_1 та у передбачений статтею 1270 ЦК України строк 14 січня 2020 року звернувся до Першої маріупольської нотаріальної контори, де на підставі його Заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_1 державним нотаріусом Матвєєвою Н.В. було порушено Спадкову справу № 65340444, що підтверджено витягом №58987079 від 14.01.2020 (а.с.28).

На підставі протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО від 19 жовтня 2016 року № 18, страхові виплати ОСОБА_1 були припинені у зв`язку зі скасуванням дії довідки про взяття на облік ВПО з 01 листопада 2016 року (а.с.29).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд зазначає, що стаття 1227 ЦК України регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, ця стаття стосується тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату згідно зі статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

Непідтвердження за життя ОСОБА_1 місця його фактичного проживання, ненадання довідки внутрішньопереміщеної особи не є підставою для ненарахування чи невиплати страхових виплат.

Проте припинення нарахування Фондом страхових виплат ОСОБА_1 здійснено з 31 жовтня 2016 року на підставі протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО від 19 жовтня 2016 року № 18, тобто за життя ОСОБА_1 . Але останній у встановленому законом порядку не оскаржив дії відповідача, тобто за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми. Отже, указані суми йому за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після смерті ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату, згідно із статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через три роки від дати прийняття Фондом рішення про припинення виплати страхового відшкодування. Отже, ОСОБА_1 як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано і спадкодавець дій відповідача із ненарахування вказаних страхових виплат не оскаржував.

На зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про те, що позивач набула право на ненараховані страхові виплати як на спадкове майно.

Оскільки право на призначення та виплату щомісячної страхової суми у випадку трудового каліцтва згідно із статтею 1219ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити заборгованість недоотриманих страхових виплат померлого батька ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом є безпідставними.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19), від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19), від 22 липня 2021 року у справі № 243/8565/20 (провадження № 61-6078св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 243/9613/19 (провадження № 61-7355св20), від 30 червня 2021 року у справі № 243/9618/19 (провадження № 61-5556св20).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з положеннями пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання нарахування та стягнення заборгованості за страховими виплатами в порядку спадкування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір в розмірі 1488,60 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись статтями 374 ч.1 п.2, 376 ч. 1 п. 1, п. 4, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2022 року скасувати .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання нарахування та стягнення заборгованості за страховими виплатами в порядку спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,60 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: