ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1998/20 Номер провадження 22-ц/814/2227/23Головуючий у 1-й інстанції Морозов В. Ю. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області в складі судді Морозова В.Ю. від 06 вересня 2022 року, дата виготовлення повного тексту рішення не зазначена, по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррострой» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (надалі ПрАТ «АСК «Омега») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррострой» (надалі ТОВ «Феррострой»), в якому просив стягнути з страхової компанії страхове відшкодування в сумі 13526,98 грн., а з ТОВ «Феррострой» матеріальну шкоду - 11538,05 грн. та 6000 грн. моральної шкоди.

Також ставив питання про стягнення з відповідачів судових витрат, до яких відніс сплачений при подачі позову судовий збір, витрати пов`язані із залученням експерта 1500 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5500 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 19.11.2019 о 14:40 год. в м. Горішні Плавні по вул. Будівельників, 38, сталася ДТП за участю автомобіля Skoda Fabia combi, д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля КрАЗ 256Б1, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Феррострой» під керуванням ОСОБА_2 , який перебував в трудових відносинах з товариством.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17.07.2020 скасовано постанову Комсомольського міського суду в частині притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення. В частині притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП постанова місцевого суду залишена без змін.

Зважаючи, що транспортний засіб КрАЗ було застраховано в ПрАТ «АСК «Омега», остання виплатила йому страхове відшкодування в сумі 7337 грн., не надавши при цьому звіт про вартість відновлювального ремонту.

На підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу становить 32402,03 грн., а з урахуванням фізичного зносу 21863,98 грн., а тому він звернувся до страховика з заявою про збільшення розміру страхового відшкодування, проте відповіді не отримав, а відтак різницю між виплаченою сумою та фактичним розміром спричинених збитків йому виплачено не було.

Також вказує, що ТОВ «Феррострой» як власник транспортного засобу та роботодавець винної особи має відшкодувати різницю між реальними збитками і страховим відшкодуванням в сумі 11538,05 грн., а також сплатити моральну шкоду в розмірі 6000 грн.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів щодо обставин, якими позивач обґрунтовував заявлені вимоги в частині стягнення як матеріальної, так і моральної шкоди, що стало підставою для відмови в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Зокрема вказує, що ним були надані всі необхідні документи, які підтверджували завдання йому шкоди та проведення відповідного обсягу ремонтних робіт після скоєної ДТП, які доводять вартість відновленого ремонту та як докази понесених ним реальних збитків, які не були спростовані відповідачем ТОВ «Феррострой», тому в порядку ст. 1194 ЦК України підлягають стягненню з товариства як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, зазначає, що відмовляючи повністю в задоволенні заявлених вимог, судом безпідставно не взято до уваги позицію страхової компанії, яка заявляла про часткове визнання позову та можливість здійснити страхову виплату в розмірі 8343,44 грн.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення останньої.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 19.11.2019 о 14:40 год. по вул. Будівельників, 38, у м. Горішні Плавні Полтавської області сталася ДТП за участю автомобіля Skoda Fabia Combi 1.4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу КрАЗ 256Б1, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.01.2020 визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винними у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП.

В подальшому, постановою Полтавського апеляційного суду від 17.07.2020 вказана постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасована, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зв`язку з відсутністю в його діях складу та події правопорушення.

В іншій частині постанову залишено без змін.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 на час скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «Феррострой», якому належав транспортний засіб КрАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 .

Вказаний автомобіль був застрахований в ПрАТ «СК Омега», яке як страховик після скоєння ДТП, виплатило потерпілій особі - ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 7337 грн.

Згідно до висновків експертного авто товарознавчого дослідження №207 від 17.12.2019 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Fabia Combi внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.11.2019, з урахуванням фізичного зносу, складає 21863,98 грн. (в т.ч. ПДВ на запасні частини).

При цьому, вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу визначена в розмірі 32402,03 грн., у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_1 звернувся до страховика з заявою про збільшення розміру страхового відшкодування.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 вказував, що страхова компанія має сплатити йому як потерпілому страхове відшкодування в розмірі 13526,98 грн. як різницю між завданим йому матеріальним збитком на суму 21863,98 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу) та вже виплаченою страховою сумою, з урахуванням 1000 грн. франшизи, що відповідає положенням ст.ст. 21, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Одночасно, посилюючись на вимоги ст. 1194 ЦК України, позивач ставив питання про стягнення з товариства «Феррострой» як власника транспортного засобу та роботодавця винної особи різниці між реальними збитками на суму 32402,05 грн. та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу ТЗ в 21863,98 грн. плюс 1000 грн. франшизи, в також 6000 грн. у відшкодування моральної шкоди згідно до ст. 23 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд погодився з доводами відповідача ТОВ «Феррострой» та піддав критичній оцінці надані позивачем докази на доведення обставин, якими він обґрунтовував заявлені вимоги, вказавши про недоведеність належними та допустимими доказами позовних вимог, а саме висловив сумніви щодо достовірності квитанції про оплату вартості ремонту, відсутність договору з експертом, який проводив експертне дослідження та зазначив про відсутність підстав для взяття до уваги в якості доказу долучений до справи висновок експерта, оскільки останній не є судовою експертизою.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду, якого він дійшов з порушенням норм матеріально права та на підставі невірної оцінки зібраних по справі доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч, 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, спірні правовідносини урегульовані як положеннями спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так і нормами ЦК України.

За змістом ч.1 ст 28, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, до обов`язку страхової компанії відноситься відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованим в встановленому законодавством порядку.

Матеріалами справи доводиться, що 17.12.2019 судовим експертом було проведено експертне автотоварознавче дослідження № 207 від 17.12.2019, згідно висновків якого вартість матеріального збитку - відновлювального ремонту, з урахуванням зносу транспортного засобу, становить 21863,98 грн.

Вказані висновки є належними та допустимим доказами по справі, які стосуються предмета доказування та не були спростовані відповідачами в ході розгляду справи.

Більше того, відповідач АСК «Омега» в ході розгляду справи подала суду відзив, в якому вказала про виникле у нього зобов`язання доплатити потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 8343,44 грн., виходячи з проведеної їхніми фахівцями оцінки шкоди, де вартість матеріального збитку склала 16680,05 грн., за мінусом вже виплаченого страхового відшкодування 7336,61 грн.

Між тим, така позиція відповідача АСК «Омега» взагалі залишилась поза увагою місцевого суду, який не проаналізував наявність згоди страховика виплатити потерпілому страхове відшкодування в розмірі 8343,44 грн., тобто часткове визнання відповідачем позовних вимог, у зв`язку з чим постановив в цій частині необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення з страхової компанії недоплаченої суми страхового відшкодування.

За вказаних обставин, судове рішення в частині вирішення спору між потерпілим та страховою компанією підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині нового рішення про стягнення з АСК «Омега» недоплаченої суми страхового відшкодування, виходячи з визначеної судовим експертом вартості відновлювального ремонту, з урахуванням зносу транспортного засобу, тобто 13526,98 грн. (21863,98 грн. 73367- 1000 франшизи).

Одночасно, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції і в частині вирішення спору між позивачем та ТОВ «Феррострой».

Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що висновком експертного дослідження вартість ремонту автомобіля Skoda Fabia Combi 1.4, д.н.з. НОМЕР_1 визначена 32402,03 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 10.02.2020, проведеного ФОП ОСОБА_3 , автомобіля Skoda Fabia Combi, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП 19.1.2019, вартість робіт з урахуванням вартості запасних частин становить 32402,03 грн.

На підтвердження проведених робіт позивач надав акт виконаних робіт, з зазначенням обставин щодо скоєного ДТП 19 листопада 2019 року, ксерокопію квитанції до прибуткового ордеру (типова форма №КО-1) про сплату ПП ОСОБА_4 32400 грн., що узгоджується з сумою визначеною в висновку автотоварознавчого дослідження.

Піддаючи критичній оцінці зазначені письмові докази по справі, суд погодився з позицією власника джерела підвищеної небезпеки та відхилив їх як не належні, що в свою чергу слугувало підставою для відмови в позові.

Про те, вказана оцінка суду першої інстанції здійснена з недотриманням вимог ст. 89 ЦПК України, яка визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окремі недоліки в оформленні первинних документів не спростовують наявності у підприємства відповідних господарських операцій. Відсутність реквізитів первинних документів ще не означає їх дефектність; відсутність деталізації в первинних документах не є підставою для визнання нереальності господарських операцій. Неістотні недоліки первинних документів не є підставою для невизнання факту відсутності здійснення господарської операції.

В даному випадку, позивачем надано суду письмові докази на доведення обставин, якими він обґрунтовував заявлені вимоги.

До таких доказів належать - висновки проведеного автотоварознавчого дослідження, акт виконаних робіт, квитанції до прибуткового ордеру про сплату суб`єкту підприємницької діяльності коштів на проведення ремонту власного автомобіля.

Зазначені доказами є належними та допустимими оскільки стосуються предмета доказування та не були спростовані товариством, яке взагалі не надало жодного доказу на доведення своїх заперечень, обмежившись при цьому лише висловленням критичної оцінки стосовно доказів позивача.

При цьому, заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду, висловлені при розгляді справи№808/5315/14 стосовно того, що

За вказаних обставин, з урахуванням положень ст. 1194 ЦК України на користь позивача з ТОВ «Феррострой» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (реальними збитками) в розмірі 32402,03 грн. та розміром страхового відшкодуванням 21863,98грн., що складатиме 10538,05 грн. плюс 1000 грн. франшизи.

Зазначене узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду .

Так, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 вказано, що «суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що «якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення та постановлення нового рішення про стягнення з ТОВ «Феррострой», як володільця транспортного засобу КрАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 та роботодавця винної особи ОСОБА_2 на користь потерпілого різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріального збитку, з урахуванням франшизи - 11538,05 грн. (32402,03 грн. 21863,98 грн. +1000 грн)

Щодо необхідності в стягненні моральної шкоди, колегія судів приходить до наступних висновків.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, зокрема внаслідок отримання особою душевних страждань у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Обґрунтовуючи завдання моральної шкоди, яку позивач оцінив в 6000 грн., останній посилався на те, що внаслідок ДТП був порушений його звичайний ритм життя, він вимушений був звертатися до страховика, експерта, адвоката, в суд за захистом своїх прав, що вплинуло на його емоціональний та матеріальний стан.

Враховуючи встановлені обставини завдання матеріальної шкоди в зв`язку з пошкодженням належного ОСОБА_1 автомобіля, судова колегія вважає доведеним і факт завдання моральної шкоди та наявність підстав для її відшкодування з ТОВ «Феррострой», як власника джерела підвищеної небезпеки.

За змістом Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, згідно п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В даному випадку, факт пошкодження належного позивачу автомобіля доводиться матеріалами справи, не був спростований в ході судового розгляду, що є достатньою правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, розмір якої з урахуванням принципів співмірності, справедливості та достатності, необхідно визначити в сумі 3000 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права - скасуванню, з постановленням по справі нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 вересня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррострой» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково .

Стягнути зПриватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 13526,98 грн.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Феррострой» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 11538,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2023 року.

Судді: Обідіна О.І. Пилипчук Л.І. Чумак О.В.