Справа № 202/1247/23
Провадження № 2/202/999/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря Разнатовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.12.2009 року ОСОБА_1 , проживав однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 . До моменту загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали майже однією сім`єю. Позивач вважав себе батьком, проте заяву в органи реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію його як батька не подавав, бо на момент народження сина проживав окремо, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до наказу № 130 від 30.05.2022 року Служби у справах дітей Краматорської міської ради, ОСОБА_4 , влаштований до родини Позивача де фактично він продовжує проживати. Крім того, відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 36869 від 09.01.2023 року, біологічне батьківство учасника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно учасника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,99999998%.

Ухвалою суду від 02.02.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено справу в порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином, в сою чергу представник позивача надіслав заяву про слухання справи за їх відсутності на позовних вимогах наполягають та просить суд їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, в свою чергу надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позов визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що 03.12.2009 року ОСОБА_1 , проживав однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 . До моменту загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали майже однією сім`єю. Позивач вважав себе батьком, проте заяву в органи реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію його як батька не подавав, бо на момент народження сина проживав окремо, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до наказу № 130 від 30.05.2022 року Служби у справах дітей Краматорської міської ради, ОСОБА_4 , влаштований до родини Позивача де фактично він продовжує проживати. Крім того, відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 36869 від 09.01.2023 року, біологічне батьківство учасника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно учасника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,99999998%.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 даної постанови роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи.

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи (постанова Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18, провадження № 61-15136св20).

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "KALACHEVA v. RUSSIA", заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 36869 від 09.01.2023 року, біологічне батьківство учасника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно учасника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,99999998%.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Підпунктом 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил).

У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача про визнання батьківства.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, ст. 130 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виключити з актового запису № 28 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про ОСОБА_5 , як батька дитини.

Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Д.А. Ісаєва