ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1251/23 Справа № 205/3540/21 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року в цивільній справі номер 205/3540/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №50386 від 25.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, яким звернено стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на загальну суму 9406,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 грн.

22 грудня 2021 року представником позивача адвокатом Шахторіним А.С. в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України подано клопотання про долучення доказів понесених судових витрат позивачем, зокрема на правничу допомогу, у п`ятиденний строк після ухвалення рішення.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати додаткове рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на правничу допомогу.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо правничої допомоги з додатками не було отримано відповідачем, а судом не було встановлено такий факт. Тому відповідач не

мав змоги та був позбавлений права скористатись своїми процесуальними правами для оцінки документів або надання заперечень на клопотання.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Вважає, що заявлена компенсація витрат на адвокатську допомогу підлягає зменшенню бо розмір є завищеним в порівнянні з ринковими цінами в аналогічних справах, як витрачений час на складання процесуальних документів, розрахунок судових витрат на правничу допомогу здійснено з ходом справи, що є не співмірним до предмету спору.

Від позивача ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України.

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» апеляційному суду подала заяву про розгляд справи за відсутністю її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін та їх представників.

Заслухавши головуючого, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 22 грудня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Шахторіним А.С. подано клопотання про долучення доказів понесених судових витрат позивачем. У клопотанні представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 10908,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн та судового збору в розмірі 908,00 грн. (а.с. 91-92).

07 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с. 93-94).

07 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07 квітня 2021 року, відповідно до якої гонорар адвоката за вказаним договором складає 10000 грн (а.с. 96).

21 грудня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 21 грудня 2021 року, де зазначено що адвокатом було здійснено наступне: процесуальні дії, необхідні для розгляду справи та підготовки її до розгляду; підготовку процесуальних документів, участь у судових засіданнях (а.с. 95).

В матеріалах справи наявні копії квитанцій про часткову оплату позивачем гонорару адвоката за вищевказаним договором в розмірі 9000,00 грн (а.с. 97).

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Апеляційним судом встановлено, що 07 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги та додаткову угоду №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, відповідно до якої гонорар адвоката за вказаним договором складає 10000 грн.

Представником позивача адвокатом Шахторіним А.С. у встановлений законом строк подано заяву про надання п`ятиденного строку після ухвалення судового рішення для подання доказів судових витрат та подано докази понесених витрат в межах п`ятиденного строку (а.с. 82).

22 грудня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Шахторіним А.С. подано клопотання про долучення доказів понесених судових витрат позивачем. У клопотанні представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 10908,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн та судового збору в розмірі 908,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , додаткову угоду №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07 квітня 2021 року, відповідно до якої гонорар адвоката за вказаним договором складає 10000,00 грн, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 21 грудня 2021 року, квитанції про часткову оплату позивачем гонорару адвоката за вищевказаним договором в загальному розмірі 9000,00 грн.

В розділі III Акту виконаних робіт зазначено, що представник позивача адвокат Шахторін А.С. приймав участь в судових засіданнях 17.06.2021 року, 20.08.2021 року, 24.09.2021 року, 09.11.2021 року, 29.11.2021 року та 20.12.2021 року (а.с. 95).

Аналізуючи цей розділ, встановлено, що відповідно до довідки від 17 червня 2021 року цивільна справа була знята з розгляду в зв`язку з находженням судді у відгулі за раніше відпрацьований час (а.с. 44).

З ухвали від 20 серпня 2021 року вбачається, що в судове засідання з`явився представник позивача без зазначення прізвища (а.с. 49). Однак, як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 представляла також ОСОБА_3 на підставі довіреності (а.с. 55). Судове засідання ухвалою відкладено на 24 вересня 2021 року.

Відповідно до довідки від 24 вересня 2021 року цивільна справа була знята з розгляду в зв`язку з находженням судді на лікарняному. Судове засідання призначено на 09 листопада 2021 року (а.с. 56).

Відповідно до ухвали від 09 листопада 2021 року учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились. Підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду на 29 листопада 2021 року. Від представника позивача адвоката Шахторіна А.С. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності та закриття підготовчого засідання (а.с. 74, 69).

Відповідно до ухвали від 29 листопада 2021 року представник позивача з`явився. Проте особу представника також не ідентифіковано, судове засідання відкладено на 20 грудня 2021 року (а.с. 75).

З рішення Ленінського районного суду від 20 грудня 2021 року вбачається, що в судове засідання учасники справи не з`явилися (а.с. 84-88). Від адвоката Шахторіна А.С. надійшла заява про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, призначений на 20 грудня 20221 року, у його відсутність (а.с. 82).

Отже, участь представника позивача адвоката Шахторіна А.С. в зазначених ним судових засіданнях не підтверджена та спростовується матеріалами справи.

З огляду на наведене, вимоги про стягнення правничої допомоги відповідно до розділу III Акту виконаних робіт щодо участі представника позивача адвоката Шахторіна А.С. у судових засіданнях не доведені.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Тому, розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню пропорційно до розміру виконаних робіт до 7465,60 грн.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, суд першої інстанції ухвалив судове рішення, яке не в повній мірі відповідає нормам процесуального права та обставинам справи, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - задовольнити частково, додаткове рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7465 (сім тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн 60 коп.

В інший частині відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року.

Суддя: