Справа № 594/1188/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши в спрощеному порядку без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з цим позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2016 року з нього стягнуто в користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500,00 грн. щомісячно, які відповідно до виконавчого листа Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року, виданого 03 вересня 2018 року було збільшено рішенням суду, яке набрало законної сили 31 серпня 2018 року, та ухвалено стягувати з нього в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили і набрання дитиною повноліття. Однак, він вважає, що розмір аліментів на утримання дочки підлягає зменшенню, оскільки він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 . Крім того, в ОСОБА_4 є ще донька від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка теж проживає з ними і перебуває на його утриманні. Вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/5 частки від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської областівід 08 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану, що унеможливлювало б виплату ним аліментів. В обґрунтування заперечень проти позову також зазначила, що та обставина, що в позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 у другому шлюбі народився син ОСОБА_5 , не може слугувати причиною для зменшення розміру аліментів, оскільки факт народження його сина ОСОБА_5 було взято до уваги Борщівським районним судом Тернопільської області ще 26 липня 2018 року при винесенні рішення про збільшення розміру аліментів до 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, тобто наявність в нього на утримання сина ОСОБА_5 не є новою обставиною. Також вважає, що посилання позивача на те, що в нього на утриманні перебуває донька його дружини від першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не може бути взята до уваги, оскільки ця дитина не є його донькою і він не зобов`язаний її утримувати. Окрім того, задовольняючи її позовні вимоги про збільшення розміру аліментів до 1/3 частини від заробітку відповідача, суд виходив ще й з того, що відповідач ОСОБА_1 повністю визнав позовні вимоги, а після ухвалення рішення в нього нічого не змінилося в гіршу сторону.

Відповідачка також зазначила, що матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на факт неможливості влаштування позивача на більш оплачувану роботу, з урахуванням того, що він має задовільний стан здоров`я, є працездатним. Розмір аліментів на їхню спільну доньку ОСОБА_8 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що він має іншу дитину, суперечитиме найкращим інтересам доньки ОСОБА_8 . Окрім того, донька часто хворіє, лише протягом 2022 року вони шість разів звертались до лікаря, що доводиться письмовою довідкою, а з 22 по 26 грудня 2022 року дочка перебувала на стаціонарному лікуванні у Борщівській міській лікарні, на що вона витратила кошти в сум 5 400 грн.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 21 вересня 2013 року, актовий запис №04 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Сторони є батьками малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), яка знаходяться на утриманні позивачки.

15 січня 2016 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області за позовом позивача про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано.

19 березня 2016 року між позивачем та ОСОБА_9 укладено шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС Борщівського РУЮ у Тернопільській області,актовий запис № 35, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

У позивача та ОСОБА_4 в цьому шлюбі народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ).

Окрім цього, у ОСОБА_4 є дитина від першого шлюбу, а саме донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом із позивачем та його дружиною ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 та довідкою про склад сім`ї №216 від 05 квітня 2022 року.

Також судом встановлено, що 26 червня 2015 року заочним рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області з позивача ОСОБА_1 в користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в сумі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 08 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, розмір яких відповідно до виконавчого листа Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року, виданого судом 03 вересня 2018 року, було збільшено рішенням суду, яке набрало законної сили 31 серпня 2018 року, та ухвалено стягувати з позивача в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили і набрання дитиною повноліття.

Встановлені судом та наведені вище обставини сторонами не заперечувались.

Згідно долучених відповідачкою до відзиву довідок Скала-Подільської селищної ради №792, №793 від 22 грудня 2022 року ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 з донькою ОСОБА_11 та матір`ю ОСОБА_12 . На території Іванківського старостинського округу земельними ділянками та іншим нерухомим майном, за даними сільської ради, не володіє. Ніде не працює.

За даними довідки ФОП ОСОБА_13 , педіатричний кабінет «Малятко» МОЗ України від 26 грудня 2022 року №21 ОСОБА_3 зверталась за медичною допомогою в 2022 році, а саме: 04.01.2022 - з приводу гострого обструктивного бронхіту (амбулаторне лікування); 24.01.2022 - з приводу гострого фаринголаринготрахеїту (амбулаторне лікування); 10.09.2022- з приводу розладу функції шлунка (амбулаторне лікування) з 26.09.2022 по 30.09.2022 - стаціонарне лікування; 04.11.2022 - з приводу гострого фаринготрахеїту (амбулаторне лікування); 11.11.2022 - з приводу гострого трахеобронхіту (амбулаторне лікування); 16.12.2022 - з приводу гострого респіраторного захворювання (амбулаторне лікування).

За даними довідки лікаря Борщівської міської лікарні КрижанГ.С. №21 від 26 грудня 2022 року донька сторін ОСОБА_3 , учениця 3-го класу школи №1 смт.Скала-Подільська у період з 22 грудня по 26 грудня 2022 року була звільнена від занять у закладі у зв`язку із захворюванням грипом, трахеобронхітом з обструктивним синдромом.

Відповідачкою також надано копії фіскальних чеків на підтвердження купівлі медичних препаратів та засобів за 19, 20,21, 22,24,25 та 26 грудня 2022 року.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

28 травня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20 висловився, що окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Те, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до ч.1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Суд вважає, що наведені позивачем підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про те, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі.

Посилання позивача як на підставу зменшення розміру аліментів, на ті обставини, що він перебуває у зареєстрованому шлюбу із ОСОБА_4 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , крім того, у ОСОБА_4 є ще донька від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка теж проживає з ними і перебуває на його утриманні, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки позивач не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану.

Отже, визначений 26 липня 2018 року рішенням суду, яке набрало законної сили 31 серпня 2018 року, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення дочки ОСОБА_8 та суперечитиме її інтересам, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати слід покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель с.Іванків Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька с.Бережанка Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 04 січня 2023 року.

Суддя :