Справа № 308/1500/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області А.П. Іванов, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочинних дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочинних дій.

Вказує, що органом досудового розслідування Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 00001678 за ознаками ч. 1 ст. 194 КК України відносно громадянина ОСОБА_2 .

Позивачу надано статус потерпілого в цьому кримінальному провадженні згідно постанови слідчого від 29.11.2022.

Позивач стверджує, що протиправними діями відповідача ОСОБА_2 (які, як можна зрозуміти зі змісту позову, є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 00001678) йому завдано майнової шкоди (матеріальних збитків) в розмірі 188916,00 грн.

Просить суд прийняти до провадження суду у кримінальному провадженні № 00001678 цивільний позов. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 188916,00 грн.

Дослідивши матеріли справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 55 Конституції України закріплено право кожного на судовий та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір(стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про можливість відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підвідомчість та підсудність.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом в порядку ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, в кримінальному провадженні № 00001678, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Відомостей про завершення стадії досудового розслідування матеріали справи не містять, в позові про це не зазначено.

Цивільний позов ОСОБА_1 зареєстрований як цивільна справа, однак за його змістом вбачається, що фактично він є цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України"Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому (ст. 61 КПК України).

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 1 ст. 128 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З тексту позову вбачається, що ОСОБА_1 скористався своїм правом, визначеним статтею 128 КПК України та пред`явив цивільний позов у кримінальному провадженні, який відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України розглядається судом за правилами, встановленими КПК України.

Частиною 7 статті 128 КПК України визначено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, вбачається, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в межах кримінального провадження.

У разі не пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні, а також якщо цивільний позов буде залишено без розгляду, позивач має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Суд роз`яснює, що на даний час позивач має право звернутися з даним позовом до органу досудового розслідування, в провадженні якого перебуває зазначене кримінальне провадження.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав помилкову юрисдикційну підвідомчість для звернення з відповідною заявою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч. 4 ст. 186, п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочинних дій, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області А.П. Іванов