Справа № 169/662/22
Провадження № 2/169/112/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

24 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 12 березня 2021 року, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу у справі. Відповідач ОСОБА_3 , як малолітній син спадкодавця, має право на обов`язкову частку в спадщині в контексті частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на 7/8 частки спадкових земельних ділянок: площею 1,3606 га з кадастровим номером :07:001:0714, площею 0,7762 га з кадастровим номером :07:001:0715, площею 3,1315 га з кадастровим номером :07:001:0593, площею 0,8804 га з кадастровим номером :07:001:1020, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Новодвірської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 80), 18 січня 2023 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без його участі (а. с. 84).

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 80, 81, 82), 18 січня 2023 року, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а. с. 85, 86).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 14) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшли земельні ділянки: площею 1,3606 га, кадастровий номер :07:001:0714, площею 0,7762 га, кадастровий номер :07:001:0715, площею 3,1315 га, кадастровий номер :07:001:0593, площею 0,8804 га, кадастровий номер :07:001:1020, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Новодвірської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області.

Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві ОСОБА_5 підтверджується копіями державних актів про право приватної власності на земельну ділянку (а. с. 17- 19) та витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а. с. 24-25, 26- 27, 28-29, 30-31).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що за життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, відповідно до якого належне йому майно заповів своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 13).

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та є сином спадкодавця, що підтверджується паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження (а. с. 9, 14).

ОСОБА_5 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований та проживав у селі Новий Двір Турійського району Волинської області разом із ОСОБА_6 , відповідачем ОСОБА_5 , позивачем ОСОБА_7 та онуками ОСОБА_8 , ОСОБА_1 (а. с. 12, 56).

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_5 12 березня 2021 року, не змінювався і є дійсним (а. с. 50 на звороті).

26 жовтня 2021 року позивач подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а. с. 44 на звороті).

Відповідно до частини першої статті 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_3 є малолітнім сином спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження (а. с. 55 на звороті), 26 листопада 2021 року подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 (а. с. 52).

З урахуванням наведеного, у разі спадкування за законом кожен із спадкоємців у цій справі успадкував би по 1/4 частці спадкового майна, у зв`язку з чим обов`язкова частка малолітнього відповідача ОСОБА_3 у спадщині становить 1/8 (1/4 : 2 = 1/8).

Інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини та прийняв її після смерті батька ОСОБА_5 .

Приватний нотаріус постановою від 13 жовтня 2022 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_5 (а. с. 16).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 156/2021 до майна померлого ОСОБА_5 (а. с. 44-72), з яких також видно, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 частки іншого належного ОСОБА_5 майна видане позивачу.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 та правових підстав для визнання за ним права власності на 7/8 частки спадкового нерухомого майна.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 548 гривень 85 копійки; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 182 гривні 95 копійок з кожного.

На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1241, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 (сім восьмих) частки земельної ділянки, площею 1,3606 га, з кадастровим номером :07:001:0714, 7/8 (сім восьмих) частки земельної ділянки, площею 0,7762 га, з кадастровим номером :07:001:0715, 7/8 (сім восьмих) частки земельної ділянки, площею 3,1315 га, з кадастровим номером :07:001:0593, 7/8 (сім восьмих) частки земельної ділянки площею 0,8804 га, з кадастровим номером :07:001:1020, з цільовим призначенням для ведення особиствого селянського господарства, які розташовані на території Новодвірської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 548 (п`ятсот сорок вісім) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0131 філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 66 від 21 листопада 2022 року на рахунок №UA0003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турійськ/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Стягнути з законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Законний представник відповідача ОСОБА_3 : ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Повне рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий