Справа № 172/1198/22
Провадження № 2/172/378/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про відібрання неповнолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого позивач вказує, що відповідачка у справі є матір`ю неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він є батьком цих дітей і вони проживають разом з ним і знаходиться на його утриманні. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню, вихованню, навчанню неповнолітніх доньок, не створює належним умов для їх проживання, не забезпечує їх нормального фізичного та розумового розвитку, байдуже ставиться до здоров`я дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться внутрішнім світом дітей. Тому просить суд відібрати неповнолітніх дітей у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передати дітей йому - ОСОБА_1 , а також оскільки він утримує неповнолітніх дітей самостійно, стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей.

Ухвалою судді від 18.01.2023 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить винести рішення по суті позовних вимог, судові витрати просить залишити за позивачем.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову, так як в силу особистих переконань та стану здоров`я вона не буде займатися утриманням та вихованням дітей. На підтвердження надала довідку МСЕК від 15.08.2022 року.

Представник третьої особи Савченко О.А. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

04 березня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області складений відповідний актовий запис № 09.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження яких позивач записаний батьком, а відповідачка - матір`ю.

З довідки серії 12ААБ № 599784, виданої МСЕК 15.08.2022 року видно, що ОСОБА_2 з 01.08.2022 року встановлена ІІІ група інвалідності загального захворювання строком до 01.08.2024 року. Згідно з висновком про умови та характер праці ОСОБА_2 може займатися розумовою працею в кабінетних умовах без значного психоемоційного напруження. Для відновлення працездатності ОСОБА_2 рекомендовано лікування у невропатолога, психіатра, сімейного лікаря.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15-16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2000 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачкою позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про відібрання у ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження та ОСОБА_4 , 2009 року народження, що повністю відповідає інтересам останніх.

Також за правилами ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Тому позов підлягає задоволенню також і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Крім того, у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави за правилами ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати в розмірі 992,40 грн. (судовий збір).

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165, 170 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про відібрання неповнолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

2. Відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення батьківських прав її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати неповнолітніх дітей їх батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 22.12.2022 року і до повноліття дітей.

4. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.

5. Судові витрати , понесені ОСОБА_1 під час подання позову до суду про відібрання неповнолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав залишити за ним.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

7. Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк