ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1124/23 Справа № 235/506/22 Суддя у 1-й інстанції - Рибкіна О.А. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської областіцивільнусправу№235/506/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2022 року, ухвалене у складі судді Клікунової А.С.,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є спадкоємцем після смерті його бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, у вигляді недоотриманої пенсії, яку при житті померла не отримала, в розмірі 47175,87 грн.

03.08.2021 року він звернувся до відповідача Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про нарахування та виплату на його користь вказаної спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 47175,87 грн., яка була отримана відповідачем 03.08.2021 року. Враховуючи, що до 02.12.2021 року ніяких нарахувань на його рахунок не надійшло, він повторно звернувся до відповідачів з заявами про нарахування та виплату на його користь вищевказаної спадщини. На дані заяви йому надійшло дві відповіді з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, якими відмовлено в їх задоволенні з посиланням на те, що нараховані суми недоотриманої пенсіонером пенсії виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії і тільки лише за наявності фінансування на зазначенні цілі. Державним нотаріусом Першої Донецької міської нотаріальної контори на підставі ст.1265 ЦК України було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію за життя спадкодавця ОСОБА_2 на суму 47175,87 грн.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день йо смерті. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином недоотримана спадкодавцем сума пенсії у розмірі 47175,87 грн. увійшла до складу спадщини і відповідач неправомірно не виплатив йому суму спадщини у розмірі 47175,87 грн. Просив суд стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його користь недоотриману за життя спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму пенсії у порядку спадкування за законом в розмірі 47175,87 гривень.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя ОСОБА_3 суму пенсії у порядку спадкування за законом в розмірі 47175,87 гривень.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати ухваливши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що залишок недоотриманої пенсії розраховується за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно. Право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, норми ст.52 Закону №1058 стосуються вже нарахованих (належних на час смерті) пенсіонеру сум. Суд на зазначене уваги не звернув та обрав спосіб захисту прав позивача, який фактично зводиться до включення до складу спадщини майна, якого не існує та право на яке спадкодавець за життя не набув. Так, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено у зв`язку з не підтвердженням місця проживання як ВПО. Оскільки за життя померла не вжила заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, вона не скористалася своїм правом на отримання належних їй сум пенсії.

Позивачем було надано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. В обґрунтування зазначив, що суми, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям без будь-якого часового обмеження. Відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача на тримання всього належного на підставі свідоцтва про спадщину майна.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла в місті Макіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №НРК010651 від 22.07.2021 року, виданим державним нотаріусом Першої донецької міської державної нотаріальної контори, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина складається з недоотриманої у зв`язку зі смертю спадкодавця пенсії в розмірі 47175,87 грн., та належала померлій на підставі довідки Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28 липня 2020 року №0581-05-8/7347.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2021 року позивачу роз`яснено, що відповідно до вимог ст.ст.44, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку №22-1 після отримання відповідей від відповідних структур щодо підтвердження дійсності наданих документів буде проведено виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 за наявності відповідного фінансування.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.12.2021 року позивачу ОСОБА_1 роз`яснено, що зарахування недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 відбудеться за результатами проведених перевірок за наявності фінансування на означені цілі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, відповідач у спірних правовідносинах незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкового майна.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1, 2 ст.1220ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом ст.1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі № 428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року № 925 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», яка набрала чинності 14.10.2020 року, реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованих управлінь.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме свідоцтвом про право на спадщину за законом №НРК010651 від 22.07.2021 року, виданим державним нотаріусом Першої донецької міської державної нотаріальної контори, з якого вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина складається з недоотриманої у зв`язку зі смертю спадкодавця пенсії в розмірі 47175,87 грн..

Дане свідоцтво про право на спадщину за законом не оспорено та є чинним, докази визнання його недійсним в цілому чи певних його частинах, чи внесення змін у нього у матеріалах справи відсутні. Крім того, суми у свідоцтві вказані у відповідності до довідки самого пенсійного фонду від 28 липня 2020 року №0581-05-8/7347.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для скасування рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2022 року відсутні.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: