Номер провадження: 22-ц/813/8830/22 Головуючий у 1-й інстанції: Луняченко В.О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

16.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Полікарпової О.М.,

Воронцової Л.П.

секретар Куріньова Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Гриценка Віталія Євгеновича, який діє від імені ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 947/32485/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Косюк Олена Петрівна, ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

05.11.2020 року ОСОБА_1 через свого уповноваженого представника адвоката Гриценко Віталія Євгеновича звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, підстави якої в подальшому змінила відповідно до заяви від 30.03.2021 року до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Косюк Олена Петрівна, ОСОБА_3 , в якому просила визнати недійсним договір дарування укладеного 20.03.2019 року нерухомого майна, а саме: 3/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Косюк О.П. та зареєстрований в реєстрі за номером 33.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір дарування від 20.03.2019 року 3/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Косюк О.П. та зареєстрований у реєстрі №33. Визначено, що дане рішення є підставою суб`єктам реєстраційних дій для скасування у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на 3/4 частини квартири, загальною площею 62,7 кв.м, житловою 37 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка внесена приватним нотаріусом Косюк О.П. 20.03.2019 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року залишено без змін. Повний текст судового рішення складено 16.12.2022 року.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

08 грудня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Гриценко Віталій Євгенович подав заяву, у якій просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат з надання позивачці ОСОБА_1 правової (правничої) допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 6500 грн. та гонорару успіху у розмірі 4576 грн, стягнувши вказані витрати з відповідачки ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтував тим, що ним, як представником інтересів позивачки ОСОБА_1 , було вчинено ряд дій, спрямованих на надання заявниці правничої допомоги у судовому розгляді даної справи, зокрема адвокат приймав участь у судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2022 року, а також ним готувалися процесуальні документи, які були подані до суду апеляційної інстанції, а саме письмові пояснення по справі та протоколи опитування адвокатом осіб за їх згодою.

Загальний розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції складає 6500 грн., обсяг виконаних робіт підтверджується первинно-бухгалтерськими документами.

Посилається також і на те, що участь адвоката у судовому засіданні підтверджується журналом судового засідання та технічним записом судового засідання.

Окремо зазначає, що між позивачкою та адвокатом погоджено гонорар успіху у сумі 25% за результатами вирішення майнового спору, що становить 4576 грн, і ці грошові кошти також мають бути віднесені до судових витрат та стягнуті з відповідачки.

До заяви про розподіл витрат адвокат долучив копію акту про надання послуг №46 від 06.12.2022 року, детальний опис наданих послуг у справі в суді апеляційної інстанції, копію договору про надання правової (правничої) допомоги №50-2020.

Позиція учасників справи.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Заяв чи то клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направили.

У відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за можливе вирішити порушене представником позивача питання щодо розподілу судових витрат за відсутності учасників справи на наявних у справі матеріалах.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що заява про розподіл судових підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу позивачці ОСОБА_1 у даній справі, в тому числі на стадії апеляційного перегляду, надавало адвокатське об`єднання Філіпов та партнери на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №50-2020, який підписано керуючим партнером Філіпповим Ю.Г. та Лепетун Н.В. (т.1 а.с. 151-152).

Статтею 4 договору визначено, що гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цього договору врегульовуються додатковими угодами на підставі встановлених Адвокатським об`єднанням рахунків на оплату, актів надання послуг тощо. Гонорар встановлюється відповідно до

ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Вартість послуг розраховується із погодженої сторонами ставки: вартість 1 розрахункової години надання послуг адвокатом 1250 грн. без ПДВ (погодинна оплата). Сторонами погоджено додаткову до погодинної ставки оплати винагороду Адвокатському об`єднанню (гонорар успіху) з моменту набрання чинності судовим рішенням (або фактичного вирішення спору) у розмірі 10% від суми майнового спору або 25% від суми раніше погодженого гонорару при вирішенні немайнового спору у разі задоволення позову в інтересах клієнта. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками сторін.

Безпосереднє представництво інтересів заявниці у Одеському апеляційному суді здійснював адвокат Гриценко В.Є., що діяв на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ОД №566341 (т.2 а.с. 27).

Згідно акту надання послуг №46 від 06 грудня 2022 року, адвокатом були надані позивачці наступні послуги на стадії перегляду справи в апеляційному порядку:

- підготовка протоколів опитування адвокатом особи за її згодою 27.11.2022 року, витрачена кількість годин 1,20, вартість 1500 грн. без ПДВ;

- підготовка письмових пояснень по справі з урахуванням позиції ВС, 28.11.2022 року, витрачена кількість годин 2,00, вартість 2500 грн. без ПДВ;

- участь у судовому засіданні в Одеському апеляційному суді в режимі відеоконференції 05.12.2022 року, витрачена кількість годин 2,00, вартість 2500 грн. без ПДВ (т.3 а.с. 69).

На підтвердження зазначених обставин, адвокат також надав детальний опис наданих послуг у справі (т.3 а.с. 70).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 246 ЦПК України передбачено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями ч.3 ст. 270 ЦПК України регламентовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведеної норми матеріального права свідчить про те, що вартість винагороди адвоката визначається за домовленістю сторін, а не законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Ураховуючи надані адвокатом Гриценком В.Є. докази на підтвердження понесення позивачкою ОСОБА_1 витрат на правову допомогу та прийняте судом апеляційної інстанції рішення про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат

ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, результатів розгляду справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника позивачки та стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 4833 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Відмовляючи у задоволенні стягнення іншої частини грошових коштів у якості витрат на правову допомогу, заявлених адвокатом, що складає

6243 грн., апеляційний суд виходить із такого.

Згідно наданих адвокатом Гриценком В.Є. акту надання послуг та детальному описі наданих послуг, представник позивачки вказав, що надав позивачці послуги, зокрема серед іншого у формі прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у кількості 2-х годин, вартість кожної становить 1250 грн. Проте, як слідує із протоколу судового засідання, фактично під час розгляду справи адвокат Гриценко В.Є. приймав участь у судовому засіданні на протязі часу, що загалом становить 40 хв., а тому зважаючи на необхідність дотримання критерію реальності надання правничих послуг, витрати у цій частині мають бути обраховані пропорційно і відповідати мірі між фактично витраченим адвокатом часом і вартістю наданої ним послуги. А тому, виходячи із розрахунку 1 год. = 1250 грн., зважаючи на час протягом якого адвокат фактично приймав участь у судовому засіданні 40 хв., компенсації на користь позивачки із заявлених 2500 грн., підлягає лише 833 грн.

Відмовляючи у задоволенні стягнення частини заявленої адвокатом суми грошових коштів у формі гонорару успіху, який визначений представником позивачки у розмірі 4576 грн., колегія суддів, врахувавши усталену практику ЄСПЛ та Верховного Суду, зазначає, що відповідного роду зобов`язання з приводу сплати клієнтом на користь свого представника певної (обумовленої) суми грошових коштів у формі гонорару успіху, виникають виключно між адвокатом і клієнтом, а тому під час вирішення питання про розподіл судових витрат, зазначені домовленості між сторонами договору про надання правової допомогу не можуть зобов`язувати суд, покладати на іншу сторону саме такого виду витрати.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви адвоката Гриценка В.Є. та стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 4833 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції. Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Гриценком В.Є. обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. 246,270,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Гриценка Віталія Євгеновича, який діє від імені ОСОБА_1 про розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 4833 грн. витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.П. Воронцова

О.М. Полікарпова