Справа № 944/2443/21
Провадження №8/944/3/23
УХВАЛА

01.03.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яворові заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

23.05.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, у якій просить: розглянути дану справу в рамках цивільно-правової процедури перегляду рішень, що набрали законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами; скасувати рішення Яворівського районного суду у Львівській області в даній справі від 09.09.2021 та постановити інше рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами; поновити строк подання заяви.

На обґрунтування заяви зазначає, що рішенням від 09.09.2021 суду задоволенні його позову до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, через поширення недостовірної інформації та наклеп у зверненні до органів влади. В мотиваційній частині рішення суд зазначив, що позивачем не доведено обставин, що викладені у позовній заяві та не надано доказів підтвердження авторства ОСОБА_3 у зверненні до голови Львівської облдержадміністрації Мальського М.М., а відтак і не може бути позивачу спричинена її діями моральна шкода, оскільки такі вимоги мають похідний характер. У задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Таким чином, при ухваленні вищезазначеного рішення суд взяв до уваги той факт, що ним не надані на час судового розгляду докази того, що ОСОБА_3 є автором даного звернення, оскільки суду був представлений документ «Звернення педагогів та батьків учнів Новояворівського НВК ЗОШ II ст.-ліцей, від 13.09.2019, № ЗВГ- 50- КО-3983/19» (Звернення), без підписів авторів, в їх числі і ОСОБА_3 . Копію такого документа без відтворених підписів авторів він отримав на звернення про надання копії вищезазначеного документа від Львівської ОДА та подав до суду. Упродовж терміну, відведеного на оскарження рішення Яворівського суду від 09.09.2021, він повторно звернувся до Львівської ОДА із клопотанням про надання належно завіреної копії зазначеного звернення з підписами авторів, однак в незаконний спосіб, в порушення Закону України «Про звернення громадян», такої копії йому не надали. На його прохання, в порядку надання правової допомоги, копія вищезазначеного документа з підписами авторів була надана адвокату відповідно до поданого адвокатського запиту від 18.10.2021. В наданій адвокату копії Звернення з підписами авторів під порядковим номером 5 значиться: рукописний напис ОСОБА_3 , факсимільний підпис, голова ПК. При цьому, підписом є прізвище або ініціали, написані власноручно під текстом, малюнком, картиною, як свідчення авторства або підтвердження чого-небудь. Підпис це реквізит службового документа, який надає документу юридичної сили і свідчить про відповідальність особи за його зміст. Копія Звернення, зареєстрованого в системі звернень громадян за номером № ЗВГ-50-КО-3983/19 від 13.09.2019, надана адвокату як додаток до супровідного листа з електронним підписом у форматі QR-коду заступника голови Львівської ОДА І.Собка. (вихідна реєстрація №18-12308/0/2-21/6- 21 від 21.10.2021). Слід зазначити, що судом по суті справа не розглядалася, правова оцінка викладеного в тексті не була надана. Представник відповідача навіть не робив спроби довести, що інформація, зазначена у зверненні, є достовірною, відмовився відповідати на будь-які запитання, що стосуються матеріалів справи, посилаючись на те, що його довірителька ОСОБА_3 таке звернення не підписувала, їй про нього невідомо і вона не може нести відповідальності за викладене у зверненні. Зважаючи на вищевикладене, вбачається, що адвокат Тимощук О.І. та його довірителька ввели суд в оману, категорично заперечивши свою причетність до авторства та наявність підпису відповідачки під цим документом. Підтвердження факту наявності підпису ОСОБА_3 під Зверненням він отримав в адвоката 30.10.2021, коли строк оскарження рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09.09.2021 сплив. У зв`язку із наведеним просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 03.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено заяву до судового розгляду.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28.09.2022 самовідвід судді Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П. задоволено, справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2022 головуючим суддею визначено суддю Поворозника Д.Б.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Надав пояснення, аналогічні наведених у заяві та відповіді на відзив.

Зокрема, зазначив, що правовою підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є п. 1 ч. 2 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, а саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи. Такою обставиною є отримання адвокатом Швецем І.Я. в порядку надання йому правової допомоги копії звернення педагогів та батьків учнів Новояворівського НВК ЗОШ II ст.-ліцей, від 13.09.2019 № ЗВГ- 50- КО-3983/19» з підписами авторів, в тому числі відповідачки ОСОБА_3 . До того у Львівській ОДА йому було надано копію цього звернення без зазначення авторів (підписантів), іншого документу на час подання позовної заяви та розгляду справи судом він не мав. Даної інформації щодо авторів (підписантів) звернення до того часу він не знав і не міг знати з незалежних від нього причин. При цьому, вважає, що Львівська ОДА протиправно не видала за його клопотанням копію зазначеного звернення з інформацією щодо авторів (підписантів), оскільки не було законодавчих обмежень щодо розголошення такої інформації, а також він має право отримувати будь-яку інформацію з питань, що стосуються його особисто. Отже, до подання позовної заяви він не знав та не міг знати про наявні підписи з незалежних від нього підстав. А під час розгляду справи, відповідачка ОСОБА_3 у відзиві та в судовому засіданні вказувала, що не підписувала даний лист (звернення).

Представник відповідача адвокат Тимощук О.І. в судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити. Вказав, що, на його думку, підстав для перегляду рішення в даній справі за нововиявленими обставинами немає, оскільки відсутні будь-які істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Отримання позивачем копії зазначеного звернення з інформацією щодо авторів (підписантів) не є такою обставиною, оскільки позивачу було відомо про існування цього звернення і з його змістом він ознайомився на у Департаменті освіти і науки Львівської ОДА, про що він вказав у позовній заяві. При цьому, Цивільним процесуальним кодексом України передбачено обов`язок позивача надати суду всі наявні у нього докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Зі свого боку відповідач під час розгляду справи у відзиві та в судовому засіданні вказувала, що не є автором даного листа (звернення). Водночас, позивач не вказував про те, що він не має можливості отримати даний лист, причин цього, а також під час розгляду справи, після з`ясування позиції відповідача, не подавав до суду клопотання про витребування такого листа (звернення). Більше того, після розгляду справи судом, позивач скористався правовою допомогою адвоката і на запит останнього Львівська ОДА надала копію зазначеного звернення з інформацією щодо авторів (підписантів). Крім того, заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим Цивільним процесуальним кодексом України.

Заслухавши пояснення та оцінивши доводи учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частинами 4, 5 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

В постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі № 299/883/17 зазначено, що за змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Таким чином, перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Необхідно зазначити, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

При цьому, надання правової оцінки аналогічним правовідносинам в іншому судовому рішенні також не може вважатися нововиявленими обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності, проте перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою й саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду.

У постанові від 25 січня 2023 року у справі № 1630/1048/2012 Верховний Суд зазначив також, що для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом під час розгляду справи.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, тобто ті, що взагалі не були предметом розгляду у цивільній справі.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, і що цей доказ є вирішальним.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 09.09.2021 у справі №944/2443/21, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, через поширення недостовірної інформації та наклеп у зверненні до органів влади залишено без задоволення.

Як описано вище, ОСОБА_1 підставою позову вказував, що моральну шкоду яму заподіяно поширенням недостовірної інформації та наклепом у зверненні до органів влади, а саме внаслідок подання Звернення педагогів та батьків учнів Новояворівського НВК ЗОШ II ст.-ліцей до тодішнього голови Львівської обласної державної адміністрації М.Мальського, яке було отримане 13.09.2019 та зареєстроване за № ЗВГ- 50- КО-3983/19.

До позовної заяви позивач додав копію даного звернення, яку він отримав на своє клопотання у Львівській обласній державній адміністрації, і в якій були відсутні відомості про осіб, які підписали таке звернення (прізвища, посади, підписи).

Водночас, до заяви про перегляд зазначеного вище рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 додав копію даного звернення із зазначенням прізвищ, посад, підписів осіб, які її підписали (серед них і ОСОБА_3 ). дана копія була надана Львівською ОДА на адвокатський запит адвоката Швеця І.Я. супровідним листом від 21 .10.2021 № 5/18-12308/0/2-21/6-21.

При цьому, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що з текстом даного звернення та переліком осіб, які його підписали, він ознайомився на особистому прийомі в заступника голови Львівської ОДА І.Собка 27.12.2019 та з`ясував, що серед групи осіб авторів звернення, які його підписали була і відповідачка ОСОБА_3 т.в.о. директора Новояворівського ліцею.

Отже, з наведеного достовірно встановлено, що про існування даного звернення та про його зміст, в тому числі про його авторів (підписантів) ОСОБА_1 було відомо до подання позовної заяви та під час розгляду справи судом.

Також, як встановив суд, відповідач ОСОБА_3 під час розгляду справи у відзиві та в судовому засіданні вказувала, що не є автором даного листа (звернення).

Водночас, суд зазначає, що згідно з нормами ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість. Серед іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм процесуального права саме принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони та одночасно не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, щоб задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Також суд наголошує, що відповідні обставини, на які посилаються та які стверджують сторони, можуть і повинні бути доведені лише належними, допустимими, достовірними доказами, які у своїй сукупності є достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, відповідно до норм ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів , подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

А згідно з ч. 1 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Однак позивач, зокрема, після з`ясування позиції відповідача та її доводів, не вживав заходів для отримання копії даного звернення подавав з інформацією щодо його авторів (підписантів), в тому числі не заявляв перед судом відповідного клопотання про його витребування.

Також, як описано вище, ОСОБА_1 отримав копію зазначеного вище звернення із зазначенням прізвищ, посад, підписів осіб, які її підписали з Львівської ОДА у відповідь на адвокатський запит адвоката Швеця І.Я., що свідчить про те, що в позивача були об`єктивна можливість та процесуальні засоби для отримання такої копії самостійно.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що копія лист (звернення), зареєстрованого у Львівській ОДА за № ЗВГ-50-КО-3983/19 від 13.09.2019, із зазначенням прізвищ, посад, підписів осіб, які її підписали, та/або отримання цієї копії ОСОБА_1 після розгляду судом справи по суті, не може бути підставою для перегляду зазначеного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09.09.2021 за нововиявленими обставинами, оскільки ці обставини бути відомі позивачу на час розгляду справи, він міг отримати зазначені відомості, реалізуючи свої процесуальні права.

Також в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами позивач фактично стверджує про неповне встановлення судом фактичних обставин справи, тобто його доводи зводяться до незгоди з ухваленими по суті справи рішенням, що не може розцінюватись як нововиявлені обставини, а може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному.

Відповідно до ст. 429 Цивільного процесуального кодексу України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. В разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведені вище обставини, норми законодавства та практику Верховного Суду, суд дійшов висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 , викладені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є необґрунтованими та відсутні підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні відповідної заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260-261, 423, 429 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухала, якщо її не скасовано, н абирає законної сили після апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Яворівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2023 року.

Суддя Д.Б. Поворозник