Справа № 558/53/23
номер провадження 2/558/52/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю представника позивача адвоката Татарин В.М., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 зазначила про те, що з відповідачем ОСОБА_1 перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 25 вересня 1999 року у Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 09. В шлюбі у них народилось двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З відповідачем подальше спільне життя стало неможливим, оскільки спільні інтереси відсутні, наявні протилежні погляди на життя, фінансове забезпечення сім`ї, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим, перспектив для налагодження спільного життя з відповідачем немає.

У позовній заяві позивач ОСОБА_2 просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_1 , що зареєстрований 25 вересня 1999 року у Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 09.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Татарин В.М. позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, просила їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги позивача не визнав та пояснив що, на його думку, є можливим збереження шлюбу. З пояснень відповідача вбачається, що ніяких дій для примирення та збереження шлюбу ні він, ні позивачка не вживають.

Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про шлюб (Повторне) серії НОМЕР_1 , сторони по справі зареєстрували шлюб 25 вересня 1999 року у Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 09 (а.с. 3).

Від шлюбу мають двоє дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час розгляду справи є повнолітнім, та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Основоположною засадою шлюбу є добровільність згоди подружжя жити однією сім`єю.

Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Можливість припинення шлюбу є виявом принципу його вільності та рівності подружжя, закріплених у ст. 51 Конституції України. Так, укладення шлюбу здійснюється на вільних та добровільних засадах, ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо втрачена їх основа.

Стаття 111 СК України встановлює, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Представник позивача просила не застосовувати заходи щодо примирення подружжя, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Проте, з урахуванням думки відповідача, який вважав, що збереження шлюбу є можливим, суд відкладав судовий розгляд справи для надання відповідачеві часу примиритися з позивачем.

Однак, сторони не примирилися, представник позивача під час розгляду справи наполягала на розірванні шлюбу.

В силу вимог ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Оскільки позивач ОСОБА_2 наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача чи інтересам дитини сторін, яка є неповнолітньою.

Спорів між сторонами про поділ майна, на час розгляду справи, немає.

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України самостійно визначає з ким із батьків бажає проживати.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач ОСОБА_2 просила не стягувати з відповідача понесені нею процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку з цим, суд, понесені позивачкою витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,70 гривень залишає за позивачем (а.с. 15).

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 110-112 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: с. Лішня, Дубенського району, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_3 ), що зареєстрований 25 вересня 1999 року у Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 09.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 5 травня 2023 року.