Справа № 182/2883/22
Провадження № 2/0182/575/2023
У Х В А Л А

Іменем України

04.01.2023 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією родиною, факту належності правовстановлюючого документу, визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією родиною, факту належності правовстановлюючого документу, визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом.

Суддя, перевіривши позовну заяву з додатками на відповідність вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, прийшов до висновку про її невідповідність вимогам цих норм, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з викладених обставин та вимог, предметом даного позову є встановлення факту спільного проживання та, як наслідок, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивачкою в якості відповідача по справі було зазначено ОСОБА_2 , яка фактично мешкає в російській федерації м.санкт-петербург, АДРЕСА_1 .

При цьому, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

В силу приписів ч.1 ст.498 Цивільного процесуального кодексу України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи, відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м.Мінську (набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

При цьому, Законом України від 01 грудня 2022 року № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23 грудня 2022 року, дію вказаної конвенції у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь зупинено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також враховуючи той факт, що в даній справі наявна обставина, яка позбавляє суд в рамках розгляду справи, вчинити процесуальні дії (вручити відповідачу позовну заяву із доданими до неї документами, надати можливість відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом) та прийняти обґрунтоване рішення, суд вважає за необхідне надати позивачці строк для усунення недоліків, шляхом зазначення можливих шляхів вручення відповідачу копії позовного матеріалу, пропозицію про повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

За наявності зазначених недоліків відкрити провадження у справі неможливо, тому, відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 185, 258 ЦПК України, суд -

У Х ВА Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією родиною, факту належності правовстановлюючого документу, визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал