Справа № 127/2-2509/09
Провадження 4-с/127/13/23
У Х В А Л А

23 лютого 2023 року

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., отримавши скаргу АТ «УкрСиббанк» на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції Вінницької області Макушинського Ю.І., на дії посадових осіб Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у виконавчому провадженні № 46186976, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.03.2018 року, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

скарга зареєстрована судом 20.02.2023 року і мотивована тим, що в межах виконавчого провадження № 46186976 здійснювалось примусове виконання судового рішення на підставі виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 05.10.2010 року у справі № 2-2509-2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості по кредитним договорам від 26.06.2007 року в сумі 706 025,85 грн., від 02.08.2007 року в сумі 282 040,07 грн., витрат по сплаті державного мита та ІТЗ розгляду справи.

При здійсненні виконавчого провадження було встановлено, що боржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. У зв`язку з цим державний виконавець звернувся до суду з поданням про заміну сторони виконавчого провадження і просив замінити боржника ОСОБА_1 його спадкоємцем ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2017 року № 127/2-2509/2009 подання державного виконавця задоволено та замінено сторону виконавчого провадження.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 13.02.2018 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2017 року скасовано, подання державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення, оскільки матеріали подання не містять доказів, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця від 29.03.2018 року було закінчено виконавче провадження № 46186976 у зв`язку зі смертю боржника (заявником надано копію постанови та інформацію з АСВП про виконавче провадження).

09.07.2018 року до АТ «УкрСиббанк» надійшла вимога державного виконавця від 05.07.2018 року про те, що постанову від 29.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 46186976 скасовано, виконавче провадження відновлене та вказано на необхідність направити до відділу ДВС оригінал виконавчого листа для продовження примусового виконання судового рішення. Вказана вимога долучена до матеріалів виконавчого провадження.

В заяві від 24.07.2018 року банк повідомив державного виконавця про те, що оригінал виконавчого листа до банку не надходив. Вказану заяву банку відділ ДВС отримав 27.07.2018 року.

21.01.2021 року відділ ДВС отримав запит АТ "УкрСиббанк" щодо стану примусового виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні № 46186976, однак відповіді надано не було.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2021 року № 127/2-2509/2009 заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено та замінено сторону боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 46186976 на його спадкоємицю ОСОБА_2

22.10.2021 року АТ «УкрСиббанк» поштою звернулось до Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою про продовження примусового виконання судового рішення у виконавчому провадженні № 46186976. Вказана заява отримала відділом ДВС 28.10.2021 року, однак, відповіді банк не отримав.

08.11.2021 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у виконавчому провадженні № 46186976.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.01.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2021 року задоволено частково. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2021 року скасовано та постановлено нову. Замінено боржника ОСОБА_1 на його спадкоємця ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 46186976 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05.10.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці в цивільній справі № 2-2509/09.

Постановою Верховного Суду від 10.08.2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 12.01.2022 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13.09.2022 (надійшла на ел.адресу банку 16.09.2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2021 року скасовано та постановлено нову. В задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадженні відмовлено, оскільки виконавче провадження № 46186976 постановою від 29.03.2018 року було завершене, а на момент розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження закінчене та знищене.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року № 127/2-2509/09 було відмовлено в задоволенні скарги АТ «УкрСиббанк» на бездіяльність Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо продовження примусового виконання рішення суду. Судом було встановлено, що згідно Інформації про виконавче провадження № 46186976 від 08.11.2021 року вказане виконавче провадження завершене постановою від 29.03.2018 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», інформація щодо скасування постанови від 29.03.2018 відсутня.

Представник банку вважає неправомірним закінчення 29.03.2018 року виконавчого провадження № 46186976 та вважає вимогу державного виконавця, що надійшла до банку 09.07.2018 року такою, що ввела в оману стягувача, оскільки у вимозі було повідомлено про відновлення виконавчого провадження № 46186976 та запропоновано направити до відділу ДВС оригінал виконавчого листа для продовження примусового виконання. Дана інформація про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є неправдивою.

Звертаючись до суду із даною скаргою представник заявника також просила поновити строк на звернення, оскільки про порушення прав та законних інтересів постановою про закінчення виконавчого провадження 29.03.2018 року банк дізнався 14.11.2022 року, отримавши ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року, а до цього часу банк користувався інформацією, що була викладена у вимозі державного виконавця від 05.07.2018 року щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, одразу після отримання копії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року, банк не мав можливості звернутись до суду з даною скаргою через військову агресію Російської Федерації проти України, оскільки воєнний стан оголошено з 05.30 год. 24.02.2022 року і він діє станом на даний час. Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, викликані військовою агресією проти України. Така ситуація змусила співробітників та представників банку, зокрема, евакуюватись з місць проживання, що призвело до припинення роботи частини підрозділів, існує загроза життю та здоров`ю, зокрема, у зв`язку з оголошенням повітряних тривог.

Вказані обставини представник банку вважає форс-мажорними, невідворотними, такими, настання та існування яких не залежало від волі банку і такими, що суттєво вплинули, унеможливили оскарження банком дій/рішень посадової особи органу ДВС у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України представник АТ "УкрСиббанк" Я.Агабалаєва просила: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Макушинського Ю.І. щодо винесення постанови від 29.03.2018 р. про закінчення виконавчого провадження № 46186976 та скасувати постанову; визнати неправомірними дії посадових осіб Першого ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо введення АТ "УкрСиббанк" в оману щодо стану примусового виконання рішення у виконавчому провадженні № 46186976 шляхом надання стягувачу інформації, що не відповідає дійсності; зобов`язати посадових осіб відділу проводити виконавчі дії для примусового виконання виконавчого листа, виданого 05.10.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці у справі № 2-2509-2009.

Дослідивши зміст вказаної скарги суд дійшов висновку, що дану скаргу слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Пунктом «а» ч. 1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України визначено: скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідні роз`яснення щодо підстав для поновлення строку містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року N 6.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі" (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява N 39199/98, п. 62), "Воловік проти України" від 6 грудня 2007 року, заява N 15123/03.

У Рішенні в справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява N 23436/03 ЄСПЛ зазначено: "Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі N 755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_11 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Відповідно до змісту скарги представник АТ «УкрСиббанк» Я. Агабалаєва зазначає обставини, які вважає поважними, для поновлення строку на подання скарги, разом з тим, в порушення вимог ст. 449 ЦПК України клопотання про поновлення строку не подала, що є самостійною підставою для залишення скарги без розгляду (п. 16 ППВСУ від 17 жовтня 2014 року N 6).

Разом з тим, досліджуючи підстави, якими заявник обґрунтовував пропущення строку на звернення до суду зі скаргою, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач достовірно знав про закінчення виконавчого провадження, оскільки в 2021 році звертався до Вінницького міського суду Вінницької області із скаргою на бездіяльність Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) і просив продовжити примусове виконання рішення суду. Скаргу стягувач мотивував тим, що станом на 08.11.2021 року в порушення ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» не продовжується примусове виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 46186976 після того, як суд замінив сторону виконавчого провадження, а саме боржника його правонаступником. До матеріалів справи була дана Інформація про виконавче провадження № 46186976 від 08.11.2021 року, згідно якої виконавче провадження було завершене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» і відомості щодо скасування постанови від 29.03.2018 року відсутні (а.с. 240-241 т. 1).

Такі обставини встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року у справі № 127/2-2509/09, тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.

Крім того, починаючи з червня 2021 року судами різних інстанцій неодноразово розглядалась заява АТ «УкрСиббанк» про заміну сторони у виконавчому провадженні № 46186976 із боржника ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 . Верховний Суд у постанові від 10.08.2022 року також зазначив, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження № 46186976 завершене постановою від 29.03.2018 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» і інформації щодо скасування постанови від 29.03.2018 року немає.

Таким чином, твердження представника заявника ОСОБА_3 про те, що стягувачу стало відомо про порушення права лише 14.11.2022 року з тексту ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року у справі 127/2-2509/09 є безпідставним і необґрунтованим.

АТ «УкрСиббанк» мало можливість дізнатися про закінчення 29.03.2018 року виконавчого провадження № 46186976 з інформації, внесеної до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. В розумні інтервали часу стягував зобов`язаний був вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому виконавчого провадження.

Непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення заявника і були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду зі скаргою у визначений законом строк, судом не встановлено.

Посилання на те, що 09.07.2018 року від державного виконавця до АТ "УкрСиббанк" надійшла вимога про надання оригіналу виконавчого документа, і на підставі цього банк вважав, що постанова про закінчення виконавчого провадження була скасована, а виконавче провадження відновлене, суд також вважає безпідставним, оскільки така постанова надана не була і відомостей про неї в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень немає.

Враховуючи наведені обставини і норми закону, невиконання заявником вимог ст. 449 ЦПК України, а також те, що заявник оскаржує дії, які тривають з 29.03.2018 року і не довів поважних причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою, суд вважає необхідним залишити без розгляду скаргу АТ «УкрСиббанк» на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції Вінницької області Макушинського Ю.І., на дії посадових осіб Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у виконавчому провадженні № 46186976, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.03.2018 року, зобов`язання вчинити дії.

Керуючись ст. ст. 449, 259, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

скаргу АТ «УкрСиббанк» на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції Вінницької області Макушинського Ю.І., на дії посадових осіб Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у виконавчому провадженні № 46186976, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.03.2018 року, зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: