Справа № 587/2196/21
22 лютого 2023 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Смирнової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 , третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на обов`язкову частку майна в порядку спадкування,
Позивачка за первісним позовом ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Шпилівської сільської ради Сумського району 03.04.2019 року за реєстровим №10. Проте при зверненні до нотаріуса щодо видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 2,054 га, 0,564 га та 0,638 га, розташовані на території Шпилівської (Садівської) сільської ради Сумської області, але постановою від 15.09.2021 року за вих.№ 1082/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що відповідальною особою ОСОБА_4 не було посвідчено заповіт від 03.04.2016 року №10, а було лише засвідчено справжність підпису спадкодавця на документі (заповіті). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про нотаріат» не був зареєстрований в Спадковому реєстрі. З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, позивачем 24 вересня 2021 року на адресу Садівської сільської ради, за вхідним № Т-176/08, згідно Закону України «Про звернення громадян», направлено письмове звернення щодо можливого усунення недоліків, допущених працівниками Шпилівської сільської ради при проведені нотаріальних дій. 06.10.2021 надано відповідь Садівською сільською радою про визнання помилок, допущених секретарем виконавчого комітету Шпилівської сільської ради Сорокіною А.С. та про відсутність можливості усунення допущених помилок. А тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої ОСОБА_3 на зазначені земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 .
Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та три земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 2,054 га, 0,564 га та 0,638 га, розташовані на території Шпилівської (Садівської) сільської ради Сумського району Сумської області. Як їй стало відомо, її мати залишила заповіт на спадкування майна її сестрі ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця, тобто їхньої матері ОСОБА_3 залишилось двоє спадкоємців першої черги її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Позивачка ОСОБА_1 на даний час є повнолітньою непрацездатною особою за віком, їй виповнилось 64 роки, є пенсіонеркою за віком, тому має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері. У разі спадкування за законом обов`язкова частка у майні складає частину. У зв`язку з тим, що шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин за рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30.08.2022 ОСОБА_1 був визначений додатковий строк терміном в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Така заява була прийнята в строк і їй було видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Тому просить визнати право власності на обов`язкову частку у спадщині, а саме на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та частину земельних ділянок наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 2,054 га, 0,564 га та 0,638 га, розташовані на території Шпилівської (Садівської) сільської ради Сумського району Сумської області після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
У судове засідання позивачка за первісним позовом ОСОБА_2 не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 на частку від всього спадкового майна визнає та свої позовні вимоги на частки від спадкового майна з врахуванням обов`язкової частки ОСОБА_1 підтримує.
У судове засідання позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування визнає з врахуванням заявленого нею зустрічного позову про визнання за нею права власності на обов`язкову частку в розмірі частки від всього спадкового майна.
Представник ОСОБА_1 адвокат Смирнова О.Л. підтримала зустрічний позов, первісні позовні вимоги визнала, з врахуванням зустрічного позову.
Представник відповідача по справі Садівської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, 07.12.2021 направив до суду відзив на позовну заяву за первісним позовом ОСОБА_2 до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 , третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки нікчемність заповіту не позбавляє позивача права звернутися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Представник третьої особи Сумської райдержнотконтори в судове засідання не з`явився, направивши лист про розгляд справи без участі їх представника.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (том 1 а.с. 231-232,145, а.с.зв.б. 144), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (том 1 а.с. 10) та після її смерті відкрилася спадщина.
Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.12.1988 року, виданого Шпилівською сільською радою Сумського району 07.12.1988 і зареєстрований в Сумському БТІ 07.12.1988 за № 132 встановлено, що частина житлового будинку по АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_3 (том 1 а.с. 33-34).
Згідно довідки, виданої виконкомом Садівської сільської ради Сумського району Сумської області № 14 від 03.02.2023, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті була зареєстрована і проживала в житловому будинку одна (том 2 а.с. 4).
Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , згідно з записом в Погосподарській Книзі Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області №7, особовий рахунок №0450/1 за 2016-2020 роки значився за ОСОБА_3 (том 2 а.с. 4).
Спадкове домоволодіння відповідно технічного паспорту на житловий будинок житлового фонду по АДРЕСА_1 складається з: літ. «А-1» - житловий будинок, літ «Б» сарай, літ. «В»- вбиральна, літ «п/г» погріб, «№1-№2» -огорожі. Рік будівництва 1960 року, загальна площа приміщень 52,7 кв.м., житлова площа 30,0 кв.м. (том 1 а.с. 28-32)
Як вбачається з копії спадкової справи № 167-2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (том 1 а.с. 140-149) за життя 03 квітня 2019 року нею був складений заповіт, яким все своє майно вона заповідала ОСОБА_2
15 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса Сумської райдержнотконтори з проханням видати їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства розташовані в АДРЕСА_1 та земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 2,054 га, 0,564 га та 0,638 га розташовані на території Шпилівської сільської ради, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено, оскільки секретар Шпилівської сільської ради Сорокіна А.С. не посвідчила заповіт від 03.04.2019 року, а засвідчила справжність підпису на документі, а тому форма посвідчувального напису заповіту не відповідає додатку 1 до Порядку посадових осіб, а також вказаний заповіт на порушення ч. 4 ст. 1247 ЦК України та ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про нотаріат» не зареєстрований в Спадковому реєстрі (том 1 а.с.22-23).
Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 , донька померлої ОСОБА_3 , на момент її смерті досягла пенсійного віку, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері ( том. 1 а.с.219, 224).
Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано додатковий строк терміном в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( том. 1 а.с.202-203).
У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. ст. 1268, 1296,1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
У статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Загальні вимоги до форми заповіту та його посвідчення визначені ст. ст. 1247, 1248, 1251, 1252 ЦК України.
Так, згідно із ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 37 Закону України «Про нотаріат», пункту 1.2. розділу І вказаного Порядку, право посвідчувати заповіти у сільських населених пунктах надано уповноваженим посадовим особам органів місцевого самоврядування.
При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням точного місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.
За пунктом 2.11. Порядку посвідчення заповітів здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування (додатки 1-14).
При посвідченні заповітів та засвідченні справжності підпису на документах перевіряється справжність підписів осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії (пункт 2.4. розділу ІІ Порядку).
Відповідно до п.п. 4, 8, 10 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, заповіти і спадкові договори, посвідчені нотаріусами, посадовими та службовими особами, що зазначені в статтях 1251 і 1252 ЦК України, ст. 37 та ч.1 ст. 40 Закону України "Про нотаріат" підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі. Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання державному підприємству, яке належить до сфери управління Мін`юсту, або його філіям заяв про реєстрацію. Заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії або протягом двох робочих днів після зміни місця зберігання заповіту, спадкового договору (відомості подаються державною нотаріальною конторою або державним нотаріальним архівом, до яких такі документи надійшли на зберігання).
Судом, встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_3 було складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів із зазначенням місця і часу його складання уповноваженою на те особою- секретарем виконавчого комітету Шпилівської сільської ради Сорокіною А.С., яка встановила особу заповідача, перевірила її дієздатність, роз`яснила заповідачу зміст статей 1234,1241,1253,1254,1255,1307 ЦК України. Текст заповіту було підписано заповідачем ОСОБА_3 власноручно, прочитано вголос, в присутності секретаря сільської ради, яка засвідчила справжність підпису ОСОБА_3 та засвідчено гербовою печаткою. Зареєстровано в реєстрі за №10, державне мито сплачено. ( том.1 а.с.8)
Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи що відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає доведеним, що заповіт ОСОБА_3 відповідав її внутрішній волі, підписаний нею власноручно, а посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Таким чином, враховуючи вище викладене, та те, що підстави відмови у видачі нотаріусом свідоцтва про право власності за заповітом не впливає на дійсність волевиявлення заповідача щодо розпорядження належним їй на праві власності майном та не є підставою для відмови в позові, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Відповідно до статті 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1235 ЦК України - заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1ст.1241ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року № 1-рп/2004 (справа № 1-1/2014) щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241ЦК України щодо права на обов`язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний».
Визначення поняття непрацездатної особи міститься в ч. 3 ст. 75 СК України та в ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року (в редакції чинній на момент смерті спадкодавця 10.09.2020 року).
На підставі встановлених обставин справи та наведених вище норм, суд вважає, що непрацездатність ОСОБА_1 в розумінні ст.1241 ЦК України - свідчить про те, що вона досягла пенсійного віку та, відповідно, має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки на день смерті матері вона досягла 62 роки, як це передбачено ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_3 обов`язкову частку у майні спадкодавця має її донька ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем незалежно від змісту заповіту та спадкує половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом, яка в даному випадку з огляду на наявність двох спадкоємців становить 1/4 частку спадкового майна.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на обов`язкову частку майна в порядку спадкування підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1225,1233,1234,1241, 1247, 1248, 1251, 1252, 1268,1296,1297, ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави 496 гривень 20 коп. судового збору.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко