Дата документу 28.04.2023Справа № 554/1025/23
Провадження № 2/554/3501/2023
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Пулинець Л.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В якому прохав: прийняти рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля MITSUBISHI COLT, д. н. з. НОМЕР_1 у сумі 182 795,12 грн., та моральної шкоди у сумі 50 000 грн., всього на суму 232 795,12 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору в сумі 1 073,60 грн. В обгрунтування позову зазначив, що Октябрський районний суд м. Полтави 08.04.2022 у справі №554/12218/21 постановив ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити щодо нього провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити щодо нього провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. Полтавський апеляційний суд 07.12.2022 у справі №554/12218/21 постановив апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.04.2022 щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без змін. Судом встановлено, що 12.12.2021 приблизно в 12.28 годин ОСОБА_2 по вул. Театральній м. Полтави, керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись у бік вул. Соборності, при зміні напрямку руху, а саме виконанні маневру розвороту, діючи з необережності, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом MITSUBISHI COLT, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.124 КУпАП як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Проведеним у справі автотехнічним дослідженням від 08.03.2021 №ЕД-19/117-22/2402-ІТ, яке спиралось на пояснення ОСОБА_1 , схему ДТП, фотокартки та інші матеріали справи, надано висновки, що у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля MITSUBISHI COLT, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається. В умовах заданої події ОСОБА_1 не мав технічної можливості не тільки уникнути зіткнення, а навіть привести гальмівну систему автомобіля у дію. Водночас, у діях водія іншого автомобіля RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_2 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій автомобіля RENAULT TRAFIC, н. з. НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання вимог п.10.1 ПДР, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля RENAULT TRAFIC,д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , рухаючись своєю (правою) смугою руху перед виконанням маневру не переконався в безпеці, змінив напрямок руху ліворуч, чим створив небезпеку для водія MITSUBISHI COLT, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що вже виконував маневр обгону, та допустив зіткнення з ним, отже в діях ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху, які знаходились в безпосередньому причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Враховуючи, що визначені ст.38 КУпАП строки притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності витекли, справа щодо нього підлягає закриттю. Щодо ОСОБА_1 справа підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У постанові Полтавського апеляційного суду від 07.12.2022 також зазначено, що всупереч тверджень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , суд, розглядаючи матеріал про адміністративне правопорушення, зобов`язаний прийняти рішення про наявність чи відсутність в діях особи складу інкримінованого правопорушення та прийняти відповідне рішення, при цьому закриття провадження в справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, є закриттям провадження з нереабілітуючих підстав, а тому ствердження апелянта про те, що закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями суперечить змісту статей 38, 247, 284 КУпАП. Автомобіль MITSUBISHI COLT, д. н. з. НОМЕР_1 , яким керував син ОСОБА_1 , належить позивачу ОСОБА_4 на праві особистої власності на підставі декларацій Митних органів України. Технічний паспорт на автомобіль, на підставі митних документів, не був виготовлений якраз через ДТП, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль. Майнова шкода завдана мені внаслідок ДТП підтверджується : квитанцією про оплату експертного дослідження від 23.02.2022 на суму 682,11 грн., товарним чеком від 22.11.2022 на транспортування на суму 1100 грн., квитанцією проведення експертизи №141122 від 22.11.2022 на суму 7 378,80 грн. Моральна шкода завдана позивачу внаслідок ДТП полягає у тому, що ОСОБА_4 працюючи лікарем, з 12.12.2021 до цього дня не може користуватись транспортним засобом. Моральна шкода завдана ОСОБА_4 , внаслідок пошкодження автомобіля, полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням майна. У порушенні нормальних робочих, життєвих зв`язків, через неможливість нормальної професійної роботи, оперативного переміщення, втрати заробітку, оцінює в 50 000 грн., у зв`язку з чим він звертається до суду з даним позовом (а.с.1-4) .

08 лютого 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/1025/23, 2/554/3501/2023. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 15.30 годин 21 березня 2023 року (а.с.48).

06 березня 2023 року до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 . В якому зазначив, що для виникнення у цій справі у позивача ОСОБА_4 правових підстав для звернення до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди останній повинен довести допустимими та належними доказами наявність права власності на автомобіль MitsubishiColt д.н.з. НОМЕР_1 , який є транспортним засобом з іноземною реєстрацією. В той же час надані позивачем ОСОБА_4 на підтвердження права власності автомобіля з іноземною реєстрацією сумнівні копія митного документа та копія документа іноземною мовою у жодний спосіб не підтверджують таке право, а отже, і не породжують відповідних правових наслідків. Отже, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_4 не надано на підтвердження у нього права власності на автомобіль MitsubishiColtд.н.з. НОМЕР_1 доказів у вигляді його свідоцтва про реєстрацію відповідними державними органами України, то вважає, що у позивача --- відсутні правові підстави для звернення до суду з вимогою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки вони є похідними від наявності/відсутності у нього права власності на пошкоджений автомобіль. Велика Палата Верховного суду у своїх висновках неодноразово зазначала, що визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (Постанови Великої Палати ВС від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41), від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц (пункт 49), від 19.05.2020 у справі 263/17218/18 (пункт 24). Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Отже, з указаного слідує, що внаслідок заподіяння шкоди під час ДТП, винуватець ДТП не звільняється від обов`язку її відшкодовувати, але цей обов`язок розподіляється між ним та страховиком або Моторно-транспортним страховим бюро України. З огляду на вказане, у цій справі, навіть за наявності відповідних правових підстав для цього, позивач ОСОБА_4 поруч з вимогою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди мав висунути таку вимогу або до страхової компанії, або ж у визначених Законом №1961-IV випадках до МТСБУ, оскільки у них також виникає обов`язок щодо відшкодування шкоди у подібних справах. Таким чином, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_4 позовні вимоги пред`явлено не до усіх належних відповідачів,зокрема їх не пред`явлено до страховика або МТСБУ, то суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості таких позовних вимог, визначати розмір сум, які підлягають відшкодуванню внаслідок ДТП та здійснювати їх розподіл між страховиком або МТСБУ у межах страхових сум і винуватцем ДТП. Щодо наданих експертних досліджень на підтвердження розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди: так, висновок експертного дослідження №ЕД-19/117-22/2402-ІТ від 08.03.2021 щодо відповідності дії учасників ДТП правилам дорожнього руху України використовувався ОСОБА_1 , який не є позивачем у цьому провадженні, для доведення винуватості ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, а отже, не є належним доказом підтвердження суми матеріального збитку у цій справі; квитанція №2/41 від 23.02.2022 видана Полтавським НДЕКЦ замовнику ОСОБА_1 за проведення автотехнічного дослідження №ЕД-19/117-22/2402-ІТ від 08.03.2021 не може бути предметом цього позову у зв`язку з тим, що видана не позивачу, а іншій особі, крім цього, до позову на долучено і квитанцію банківської установи про проведення такої сплати. Висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження №14-11 від 10.01.2023 є сумнівним та неналежним у зв`язку з тим, що при проведенні дослідження спеціалісту товарознавцю ОСОБА_6 було надано посвідчення про реєстрацію ТЗ автомобіля MitsubishiColt д.н.з. НОМЕР_1 (про що вказано у протоколі огляду транспортного засобу, який є додатком до висновку), а отже, на час проведення дослідження у нього були дані про те, що об`єкт дослідження є автомобілем, що не зареєстрований та не перебуває на обліку на території України, а тому проведення розрахунків вартості матеріального збитку як для автомобіля на українській реєстрації є помилковим і, а отже, такий висновок є неналежним доказом. Позивачем як доказ суми заподіяного йому матеріального збитку надано квитанцію №121122, яка була видана СПД-ФО ОСОБА_6 платнику ОСОБА_4 на оплату проведення експертизи автомобіля MitsubishiColt д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, жодних доказів подальшої сплати позивачем вказаної суми за проведення дослідження у розмірі 7 378,80 грн. не надано, а отже, відсутні належні докази сплати цієї суми за його проведення. Підсумовуючи доводи викладені у цих запереченнях, вважає поданий ОСОБА_4 позов у цій справі необґрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне: позивачем не надано належних доказів наявності права власності на автомобіль з іноземною реєстрацією MitsubishiColt д.н.з. НОМЕР_1 , похідним від чого є правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом; не залучено до участі у справі інших належних відповідачів, за умови доведення ним права власності на пошкоджене майно; не надано жодних доказів заподіяної моральної шкоди, (в т.ч. того, що позивач використовував цей автомобіль) і яка також, окрім вказаного, є похідною від наявності права власності на автомобіль. Тому прохає : відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП у повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. За наслідками розгляду поданого позову, у випадку відмови у його задоволенні, стягнути з позивача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 10 000 грн. 00 коп., понесені у зв`язку з розглядом справи (а.с.61-63).

14 березня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_4 на позовну заяву. В якому зазначив, що право власності на автомобіль MITSUBISHI COLT, д. н. з. НОМЕР_1 , поряд з іншими наданими до позову документами підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 02.03.2023, уже з реєстраційним номером НОМЕР_3 . Раніше ОСОБА_4 не міг зареєструвати автомобіль у зв`язку з технічними пошкодженнями, які були завдані з вини відповідача. Автомобіль RENAULT TRAFIC, д. н. з. НОМЕР_2 не був застрахований, тому це дає право позивачу звернутися із позовом про відшкодування збитків безпосередньо до відповідача ОСОБА_2 . Заподіяну моральну шкоду, завдану винними діями відповідача ОСОБА_7 обґрунтував у позовній заяві. Документального підтвердження душевних страждань, яких зазнав позивач, він надати не може та вважає, що надати їх неможливо. На підставі викладеного, прохає задовольнити позовну заяву до ОСОБА_2 у повному обсязі (а.с.66, 67).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та прохав задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача за ордером адвокат Губа О.М. відносно позову заперечували та прохали відмовити у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Судом встановлено, що 08.04.2022 постановою Октябрського районного суду м.Полтава у справі №554/12218/21 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито щодо нього провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито щодо нього провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 07 грудня 2022 року (а.с.10, 11).

Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує із постанови, 12.12.2021 приблизно в 12 годин 28 хвилин ОСОБА_2 по вул. Театральній м. Полтави, керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC, д. н. з. НОМЕР_2 , рухаючись у бік вул. Соборності, при зміні напрямку руху, а саме виконанні маневру розвороту, діючи з необережності, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом MITSUBISHI COLT, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ст.124 КУпАП як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №020672 від 12.12.2021 ОСОБА_1 ставиться у провину, що він 12.12.2021 приблизно в 12 годин 28 хвилин по вул. Театральна, у м. Полтаві, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI COLT, д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись у бік вул. Соборності, перед початком обгону, не переконався в тому, що транспортний засіб RENAULT TRAFIC, н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду по тій самій смузі завчасно подав сигнал про намір повороту ліворуч, розпочав обгін та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 14.2б Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови Октябрського районного суду м. Полтави №554/12218/21 (а.с.10, 11).

Таким чином, під час ДТП автомобілем Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_1 керував не позивач ОСОБА_4 , а його син ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 385 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до копій митних декларацій від 04.12.2021 автомобіль Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_1 , є транспортним засобом з іноземною реєстрацією (а.с.39-41).

При цьому, надані позивачем ОСОБА_4 на підтвердження права власності автомобіля з іноземною реєстрацією сумнівні копія митного документа та копія документа іноземною мовою у жодний спосіб не підтверджують таке право, а отже, і не породжують відповідних правових наслідків.

Таким чином, автомобіль MITSUBISHI COLT у власність позивача ОСОБА_4 на час ДТП не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.

Право власності ОСОБА_4 на автомобіль MITSUBISHI COLT, д. н. з. НОМЕР_1 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 02.03.2023, уже з реєстраційним номером НОМЕР_3 .

Таким чином, на автомобіль Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_1 набуто право власності позивачем ОСОБА_4 уже після ДТП та після звернення до суду з позовною заявою, через що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вимогою про відшкодування майнової та моральної шкоди, оскільки вони є похідними від наявності, відсутності у нього права власності на автомобіль.

На підставі викладеного, у задоволені позову слід відмовити повністю. Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_4 не надано на підтвердження у нього права власності на автомобіль Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_1 на час ДТП, а саме, доказів у вигляді його свідоцтва про реєстрацію відповідними державними органами України.

Крім того, автомобіль Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_1 «FORD MONDEO» реєстраційний номер НОМЕР_4 відновлено, що слідує із пояснень представника позивача.

Відповідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів вартості відновлювального ремонту автомобіля, вартості втраченого майна, виконання робіт (квитанцій, чеків, договорів, тощо).

Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/117-22/2402-ІТ від 08.03.2021 виконаного Полтавським НДЕКЦ щодо відповідності дії учасників ДТП правилам дорожнього руху України, встановлено, що автомобіль використовувався ОСОБА_1 , який не є позивачем у цивільній справі, для доведення винуватості ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, а отже, не є належним доказом підтвердження суми матеріального збитку у цій справі (а.с.17-19).

Як слідує із квитанції №2/41 від 23.02.2022 Полтавського НДЕКЦ, видана замовнику ОСОБА_1 за проведення автотехнічного дослідження №ЕД-19/117-22/2402-ІТ від 08.03.2021 (а.с.20).

Таким чином, вказана квитанція не може бути доказом у зв`язку з тим, що видана не позивачу, а іншій особі. Крім того, до позову на долучено квитанцію банківської установи про проведення такої сплати.

Відповідно до висновку №14-11 транспортно-товарознавчого дослідження виконаного судовим експертом Поляниця І.В. 10.01.2023 вартість відновлювального ремонту КТЗ Mitsubishi Colt реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату дослідження 22.11.2022 складає 174 729,96 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ КТЗ Mitsubishi Colt реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату дослідження 22.11.2022 складає 100 584,48 грн. Величина втрати товарної вартості КТЗ КТЗ Mitsubishi Colt реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату дослідження 22.11.2022 складає 0,00 грн. Вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ КТЗ Mitsubishi Colt реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату дослідження 22.11.2022 складає складає 100 584,48 грн. (а.с.22-35).

Відповідно до ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 78 ЦПК України: суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Суд критично віднісся до висновку №14-11 транспортно-товарознавчого дослідження виконаного судовим експертом Поляниця І.В. 10.01.2023, оскільки дослідження проведено його виконавцем з порушенням вимог, які приділяються до нього.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди за безпідставністю, недоведеністю та необгрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.5 ППВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.4 ППВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди. Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів заподіяння позивачу такої шкоди і не обґрунтовано її розмір.

Судові витрати, сплачені позивачем ОСОБА_4 складають 1 073,60 грн. (а.с.43).

Відповідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрат, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 263, 350, 354 ЦПК України , суд ,-

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Судові витрати віднести на користь держави.

Складання повного тексту відкладено на 5 (п`ять) робочих днів 04 травня 2023 року.

Позивач громадянин України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований с.Жуки Полтавського району Полтавської області, проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання повного тексту.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 04 травня 2023 року.

Суддя І.О.Блажко