КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/656/2023
У Х В А Л А

09 січня 2023 року місто Київ

справа № 753/20114/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув заявупозивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. у справі за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року та за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича про визнання договорів банківського вкладу нікчемними із застосуванням наслідків нікчемності, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року та за апеляційною скаргоюФонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Караченцева А.Ю. про визнання договорів банківського вкладу нікчемними із застосуванням наслідків нікчемності

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2022 року та 02 листопада 2022 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи у складі: головуючий суддя: Борисова О.В., судді: Ратнікова В.М., Левенець Б.Б.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року заяву ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку 23 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

29 вересня 2022 року Київським апеляційним судом направлено до Дарницького районного суду міста Києва запит про витребування справи №753/20114/20.

18 жовтня 2022 року вказана справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року за період з 20 січня 2022 року по 22 вересня 2022 року та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року поновлено ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для сплати судового збору у розмірі 15765 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року справу за апеляційною скаргою ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року призначено до розгляду на 24 січня 2023 року о 11.35 год.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ФГВФО 28 жовтня 2022 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року апеляційну скаргу ФГВФО на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для сплати судового збору у розмірі 2481 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ФГВФО на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року справу за апеляційною скаргою ФГВФО на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року призначено до розгляду на 24 січня 2023 року о 12.00 год.

02 січня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. від розгляду вказаної справи.

Заяву обґрунтовував тим, що 29 грудня 2022 року він отримав у приміщенні Київського апеляційного суду копії ухвал про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року та за апеляційною скаргою ФГВФО на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року та копії апеляційних скарг.

Вказував, що 20 вересня 2021 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №960 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Караченцевим А.Ю.

Посилався на те, що як вбачається з матеріалів справи саме до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Караченцева А.Ю., як управителя банку, позивачем були заявлені позовні вимоги у даній справі.

Зазначав, що безпосередньо Фонд як заінтересована особа не був залучений до участі у справі.

Зауважував, що рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17 лютого 2022 року №119 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з 22 лютого 2022 року відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», делеговані Караченцеву А.Ю. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 квітня 2021 року №399 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива».

Вказував, що визначені Законом повноваження під час здійснення ліквідації банку були передані Фонду, однак останній як юридична особа, взявши на себе подальшу ліквідацію банку, не звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про набуття певних прав і обов'язків, зокрема, права подачі апеляційної скарги.

Вважає, що суд апеляційної інстанції був позбавлений юридичних підстав самостійно визнати таке право за Фондом як сторони апеляційного провадження, оскільки він не був раніше залучений як учасник справи.

Зазначав, що продовжуючи заводити в оману апеляційний суд, представник відповідача - адвокат Павликівський В.І. з метою приховання фактичних обставин, зловживаючи процесуальними правами, вдався до дій спрямованих на підтасування фактів отримання судового рішення.

Посилався на те, що в апеляційній скарзі на рішення, представником відповідача було зазначено, що апелянту про наявність ухвали суду від 20 грудня 2021 року стало відомо із ЄДРСР, при цьому адвокат не зазначає дату надіслання судом рішення відповідачу.

Вказував, що з метою встановлення вигідних адвокату строків на подачу скарги, Павликівський В.І. 31 серпня 2022 року звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з заявою видати копію судового рішення від 20 грудня 2021 року, мотивуючи це неотриманням повного тексту ухвали. В подальшому, отримавши рішення, реєструє його в канцелярії Фонду та подає апеляційну скаргу до апеляційного суду, посилаючись на ст.354 ЦПК України.

Зазначав, що згідно відомостей з ЄДРСР ухвала суду від 20 грудня 2021 року надіслана судом відповідачу 05 січня 2022 року, зареєстрована 05 січня 2022 року, оприлюднена 06 січня 2022 року.

Вважає, що колегія суддів не дослідила всі обставини щодо порушення строків подачі скарги, відтак у заявника виникає сумнів у спроможності суду об`єктивно та неупереджено розглянути справу по суті.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Таким чином, заява про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. розглядається без повідомлення учасників справи за правилами ч.8 ст.40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід, колегія суддів приходить до висновку про його необґрунтованість з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

За результатами розгляду заяви про відвід не встановлено будь-яких з вищенаведених обставин, які б давали підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. при розгляді даної справи.

Заявляючи відвід, позивач ОСОБА_1 вказувала на те, що безпосередньо Фонд як заінтересована особа не був залучений до участі у справі, останній як юридична особа, взявши на себе подальшу ліквідацію банку, не звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про набуття певних прав і обов`язків, зокрема, права подачі апеляційної скарги. А тому, вважає, що суд апеляційної інстанції був позбавлений юридичних підстав самостійно визнати таке право за Фондом як сторони апеляційного провадження, оскільки він не був раніше залучений як учасник справи.

Разом з тим, однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень. Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України реалізація цього права здійснюється, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Реалізацію права особи на судовий захист може бути здійснено також шляхом апеляційного оскарження судового рішення суду першої інстанції, оскільки їх перегляд у такому порядку гарантує відновлення порушених прав людини і громадянина. Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду будь-якої інстанції відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України ФГВФО має право на оскарження в апеляційному порядку рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року та ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року.

При цьому, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, підставою, яка викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., на думку позивача ОСОБА_1 , є прийняття до розгляду апеляційної скарги ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року, яка була подана з порушенням строків на апеляційне оскарження.

Отже в даному випадку має місце незгода позивача ОСОБА_1 з процесуальним рішенням суду щодо постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГВФО з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з ринку на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року, що не може бути підставою для відводу відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України.

Обставини, покладені в основу заяви позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., не свідчать про існування підстав, визначених у ст.ст.36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів, а відтак колегія суддів вважає заявлений відвід необґрунтованим.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, питання про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Справу передати для автоматизованого розподілу відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України з метою визначення судді для розгляду заяви про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: