Справа № 450/2958/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/2847/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
Провадження № 22-ц/811/2848/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Салата Я.І.

З участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №450/2958/15 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року та на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Давидівської сільської ради ОТГ Львівського району Львівської області, третя особа: ОКП Львівської обласної ради БТІ та ЕО про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності

в с т а н о в и в :

24 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області правонаступником якої є Давидівська сільська рада ОТГ Львівського району Львівської області, третя особа: ОКП Львівської обласної ради БТІ та ЕО про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй, ОСОБА_3 , на підставі постанови виконавчого комітету Винничківської Районної Ради депутатів трудящих Львівської області №23 від 17.07.1947 року передано як переселенцю із Республіки Польща будівлі у складі хати, стодоли та стайні розміром 90 кв.м. загальною вартістю 2 598 крб. у селі Гончари Пустомитівського району Львівської області. Крім того у її користуванні перебувала присадибна ділянка (для обслуговування будинку) загальною площею 0,31 га, що підтверджується довідкою №184 від 11.09.2985 року, виданою виконкомом Винничківської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області. З часом їй стало відомо, що виконавчим комітетом Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області прийнято рішення №71 від 28.08.2008 року, яким доручено Львівському ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» оформити право власності та видати свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на будинку АДРЕСА_1 (вулиця не названа) загальною площею 30,5 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м. На основі вказаного Рішення №71 виконавчим комітетом Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 28.08.2008 року видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на будинку загальною площею 30,5 кв.м., житловою площею 14.9 кв.м. Державним реєстратором Поляниця М.Б. 17.10.2008 року прийнято рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказане вище нерухоме майно та видано 17.10.2008 року ОСОБА_2 витяг №20612925 про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Вважає оскаржуване рішення та прийняті на його основі правовстановлюючі документи на прізвище ОСОБА_2 незаконними.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 померла. Правонаступником майна ОСОБА_3 є її внука ОСОБА_1 , яка вважає рішення №71 від 28.08.2008 року виконавчого комітету Винничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області правонаступником якого є Давидівська ОТГ незаконним, свідоцтво про право власності недійсним, а державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року в позові відмовлено.

04 червня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Іванова О.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якій просить стягнути з позивача витрати понесені відповідачем за надання правничої допомоги у розмірі 52 500 грн., що підтверджується копією акта №1/0521 про надання професійної правничої допомоги по справі №450/2958/15 , копією договору про надання правової допомоги та копією додатку до договору від 27.09.2017 року.

Додатковим рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2021року заяву адвоката Іванова О.О. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 31 000 (тридцять одну тисячу) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду та додаткове рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що оскільки ОСОБА_4 заповіту не складав, тому ОСОБА_5 не отримував у власність будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 . Згідно будинкової книги ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований у будинку АДРЕСА_2 , тому він не міг мати у власності частину будинковолодіння АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 як переселенцю з Польщі взамін залишеного там майна надано у власність будинковолодіння АДРЕСА_1 , яким вона володіла до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Правовстановлюючим документом на дане будинковолодіння є постанова виконавчого комітету Винниківської районної ради депутатів трудящих Львівської області №23 від 17.07.1947 року. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду позивач ОСОБА_1 зазначає, що рішення постановлене з порушенням норм процесуального права. Вважає, що у суду не було підстав для ухвалення додаткового рішення. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт оплати відповідачем витрат на правничу допомогу, зокрема, квитанція чи інший документ з відміткою банку. Просить скасувати додаткове рішення суду .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційних скарг, заперечення з приводу апеляційних скарг представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Іванова О.О., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на рішення не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу на додаткове рішення слід задовольнити частково.

За приписами ч.1ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, вернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Угоди між урядом Української Радянської Соціалістичної республіки і Польським комітетом Національного визволення про евакуацію українського населення з території Польщі і польських громадян з території УРСР, підписаної 09 вересня 1944 року, обидві Договірні сторони зобов`язані по підписанні цієї угоди приступити до евакуації всіх громадян української, білоруської, російської і русинської національностей, які бажають переселитися з території Польщі в Україну, та приступити до евакуації всіх поляків і євреїв, що перебували в польському громадянстві до 17 вересня 1939 року, які проживають в західних областях УРСР і бажають переселитися на територію Польщі.

Уряд УРСР заявив, що евакуйовані на територію УРСР розміщуються згідно з їх бажанням або в колгоспному господарстві, або наділяються землею для ведення одноосібного господарства в розмірах, не менших ніж ті, якими вони користувались до евакуації, але не більше 15 га на одне господарство. Селяни, які переселяються на територію УРСР, якщо вони, навіть, і не мали землі на момент евакуації, в разі їх бажання будуть наділені землею на загальних підставах.

Згідно архівного витягу з протоколу засідання виконкому Винничківської районної ради депутатів трудящих №23 від 17 липня 1947 року, виданого Державним архівом Львівської області від 11 листопада 2013 року № Ч-102 та архівної довідки № Г-12207 від 25 серпня 2015 року, виданої Державним архівом Львівської області, в документах архіву значиться, що родина у складі: голова родини- ОСОБА_3 , 1920 р.н., члени родини- ОСОБА_6 , 1942 р.н., ОСОБА_7 ( по батькові не зазначено), 1890 р.н. у 1945 році була переселена у Львівську область у зв`язку з Угодою від 09 вересня 1944 року між УРСР та Польщею, з с.Радруж Любачівського повіту Жешівського воєводства Польщі.

Відповідно до постанови виконавчого комітету Винничківської районної ради депутатів трудящих Львівської області №23 від 17 липня 1947 року ОСОБА_3 передано як переселенцю з Польщі, будівлі у складі хати, стодоли та стайні розміром 90 кв.метрів загальною вартістю 2598 крб. Зобов`язано райфінвідділ видати ОСОБА_3 гроші з бюджету різницю між зданим та одержаним майном в сумі 5 402 крб. (а.с.10 т.1).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Винничківської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 11 вересня 1985 року № 184, ОСОБА_3 , 1920 р.н. проживає в с.Гончари Пустомитівського району Львівської області. Робочий двір станом на 11 вересня 1985 року користується присадибною ділянкою площею 0,31 га.

Відповідно до довідки державного архіву Львівської області № 96/01/18-1 від 30.01.2018 року в документах обласного архіву значиться, що родина ОСОБА_4 1909 р.н- голова родини, ОСОБА_8 , 1908 р.н., ОСОБА_9 , 1933 р.н., ОСОБА_10 , 1941 р.н., ОСОБА_11 , 1939 р.н., ОСОБА_12 , 1884 р.н., ОСОБА_13 , 1890 р.н. у 1945 році були переселені у Дрогобицьку область з с.Кобилиця-Волоська, Любачівського повіту, Жешівського воєводства (Польща) у зв`язку з угодою від 09.09.1944 року між УРСР та Польським Комітетом національного визволення. (а.с.1 т.2).

Згідно довідки державного архіву Львівської області №Ш-8008 від 02.11.2017 року у документах переселенського відділу Львівського облвиконкому, у списку переселенців, які прибули з Польщі в село Гончари Винниківського району Львівської області за 1947 рік значиться, що за родиною ОСОБА_4 було закріплено будинок і всього землі-1,97 га ( в тому числі присадибної-0,05 га), (а.с.2 т.2).

Даний факт також підтверджується копією архівних документів щодо родини ОСОБА_4 , які містяться у матеріалах справи, а саме: копією архівної довідки від 23 червня 2021 року № 32345/01-36 вих. (Фонд 3229, справа №26, арк..29) -2346/01-36 вих (Фонд 3229, справа №68, арк..58) -2347/01-36 вих (Фонд Р1350, справа 14, арк..11зв), згідно якої в документах Державного архіву значиться, що родина у складі : ОСОБА_4 , 1909р.н., ОСОБА_8 , 1908 р.н., ОСОБА_14 , 1933 р.н., ОСОБА_11 , 1939 р.н., ОСОБА_10 , 1941 р.н., ОСОБА_15 , 1945 р.н., ОСОБА_12 , 1884р.н., ОСОБА_13 , 1890 р.н. станом на 1946 році евакуюється з с.Кобильниця Волоська Любачівського повіту Жешівського воєводства (Польща) в Дрогобицьку область, станом на 1947 рік прибула у Винниківський район Львівської області с.Гончари. (а.с.12-20 т.2).

Матеріалами справи та судом встановлено, що 21.07.2008 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до Винничківської сільської ради про надання дозволу на оформлення права власності на житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 24,7 кв.метри, житлова площа 16,8 кв.м (а.с.8 т.2).

З аналогічною заявою до виконавчого комітету Винничківської сільської ради звернувся ОСОБА_2 про оформлення права власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 30,5 кв.м, житлова площа 14,9 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 70 від 28 серпня 2008 року вирішено доручити Львівському ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» оформити право власності та видати свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 24,7 кв.м, житлова площа-16,8 кв.м. (а.с.187т.2). Підставою для ухвалення зазначеного рішення, яке позивач просить визнати незаконним була заява ОСОБА_3 , яка повністю задоволена виконкомом, Тимчасове положення «Про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» від 28.01.2003 року № 66/738, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні». (а.с.187т.2).

Рішенням виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 71 від 28 серпня 2008 року вирішено доручити Львівському ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» оформити право власності та видати свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 вул..б/н загальна площа 30,5 кв.м житлова площа 14,9 кв.м. (а.с.7т.1, 200т.2).

На підставі зазначених рішень ОСОБА_3 11.09.2008 року видано Свідоцтво про право власності на частину житлового будинку відповідно до рішення виконкому Винничківської сільської ради №70 (а.с.188 т.2), ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право власності на частину житлового будинку відповідно до рішення Винничківської сільської ради №71 (а.с. 8 т.1, а.с.201 т.2).

Після видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на нерухоме майно-1/2 частину житлового будинку в с.Гончари Пустомитівського району Львівської області Обласним комунальним підприємством ЛОР «БТІ та ЕО» проведено державну реєстрацію за співвласниками по частині житлового будинку за ОСОБА_3 , інша частина житлового будинку за ОСОБА_2 , реєстраційний номер 24676674 та видано співвласникам житлового будинку Витяги про реєстрацію права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (номери Витягів 20204095 від 11.09.2008 року та 20612925 від 17.10.2008 року відповідно). (а.с. 191т.2; 203 т.2).

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи, Технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , співвласниками якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно технічного опису, такий складається з двох відокремлених частин, які мають два окремі входи та є ізольованими один від одного, що підтверджує користування ним двома окремими родинами, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 160-170-177т.2).

Згідно договору купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку від 14.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Леськів Г.М., ОСОБА_3 продала належну їй на праві власності частину житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.194-196 т.2).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності від 21.10.2008 року № 20650929 ОСОБА_1 є власником на даний час спірної частини житлового будинку. (а.с. 198т.2).

Відповідно до Заповіту ОСОБА_3 від 21.12.2009 року на все інше належне їй на праві власності майно, ОСОБА_1 успадкувала таке та отримала свідоцтва про право на спадщину по заповіту ( а.с.209т.1, а.с. 3-6 т.2).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними рішень від 28 серпня 2008 року за №70 та за №71 виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про оформлення права власності по частині житлового будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції правильно зазначив, що постанова виконавчого комітету Винничківської районної ради депутатів трудящих Львівської області №23 від 17 липня 2047 року на яку посилається позивач ОСОБА_1 , не є правовстановлюючим документом відповідно до якого виконком повинен був оформити право власності за ОСОБА_3 на цілий житловий будинок.

З долучених до матеріалів справи виписок з погосподарських книг с.Гончари №247 від 22 грудня 2015 року та копій виписки з погосподарських книг с.Гончари від 13 лютого 2014 року №1 вбачається, що по господарські книги збереглися у виконкомі сільської ради, починаючи з 1955 року.

Даючи оцінку записам у погосподарських книгах с.Гончари Винниківського району Львівської області, судом належно проаналізовано та встановлено, що погосподарські книги по господарству с.Гончари Винниківського району Львівської області житловий будинок 1918 року побудови збереглися з 1955 року, де будинку-голова сім`ї ОСОБА_3 , житлового будинку ОСОБА_4 -дід позивача. Записи погосподарських книг по будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд проаналізував за кожний рік та такими підтверджено, що житлового будинку в с.Гончари Винниківського району Львівської області належала ОСОБА_3 , інша частина цього ж будинку- голова двору ОСОБА_4 .

У книзі №8 на 2006-2010 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 , голова сім`ї ОСОБА_3 рахується до 2008 року включно, 1/2 житлового будинку.

ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2008 року є власником частини житлового будинку. Інша частина будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за другим співвласником.

В книзі №6 на 1974,19751976 роки зазначено голова сім`ї ОСОБА_4 , члени сім`ї, серед яких ОСОБА_2 , житловий будинок с.Гончари.

Аналогічно прописано у книзі №6 на 1977,1978, 1979р.р.-голова сім`ї ОСОБА_4 , члени сім`ї серед яких ОСОБА_2 , житловий будинок 1918 року побудови.

Книга №5 на 1980,1981,1982 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_2 , голова сім`ї- ОСОБА_4 , адреса господарства с.Гончари, житловий будинок . (а.с.25-26 т.1).

Погосподарські книги- документи первинного обліку в сільських радах. Погосподарські книги складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільської ради. В особових рахунках містяться фактичні відомості про членів сім`ї, які проживають у господарстві, а також відомості щодо землі, будівель і худоби, що знаходиться в особистому користуванні.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ (далі по тексту Закон).

За змістом ч.1ст.2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень-офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.3 Закону права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним Законом державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулювали такі нормативні акти: Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1075 року № 45/5, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затверджена Наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року №1/5.

Згідно пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах.

Записи у по господарських книгах, у період дії зазначених вище нормативно-правових актів, визнавалися як акти органів влади (публічні акти), відображали фактичні обставини та були підтвердженням права власності.

Даючи правову оцінку записам у погосподарських книгах, суд першої інстанції належно встановив, що записами у погосподарських книгах підтверджується право власності на житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , інша 1/2 частина будинковолодіння-за ОСОБА_4 (а.с.25-26т.1; а.с. 133-135 т.1).

Вперше право власності на зазначене будинковолодіння АДРЕСА_1 оформлене по за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у 2008 році на підставі поданих ними особисто написаних заяв від 21.07. 2008 року (а.с. 8 т.2 ), відповідно, сільською радою прийняті рішення №70 та №71 від 28 серпня 2008 року.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на постанову виконавчого комітету Винниківської районної ради депутатів трудящих Львівської області №23 від 17 липня 1947 року про передачу ОСОБА_3 як переселенцю із Республіки Польща будівлі у складі хати, стодоли та стайні розміром 90 кв.м загальною вартістю 2598 крб. суд зазначає, що реєстрація права власності не відбулася, передача будинку вцілому позивачці спростована довідками сільської ради, видані на підставі записів у погосподарських книгах, які підтверджували приналежність будинку. Окрім цього, реєстрація права власності на частину житлового будинку відбулася за особисто поданою заявою ОСОБА_3 із зазначенням загальної та житлової площі.

Зазначені обставини підтверджені поясненнями учасників спору у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів не погоджується з поясненнями позивача ОСОБА_16 що оскаржуване рішення є протиправним з підстав невідповідності вимогам п.5.1, 5.2, 5.3 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово- комунальному господарству №56 від 13.12.1955 року. Доводи позивача в цій частині позовних вимог та апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки оскаржуване рішення прийнято 28.08.2008 року, право власності ОСОБА_2 зареєстровано 17.10.2008 року, а зазначені позивачем Правила втратили свою чинність 09.06.1998 року на підставі Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 «Про затвердження Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб.

На момент прийняття оскаржуваного рішення, видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державної реєстрації права власності на житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та відповідно і ОСОБА_3 чинним було Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року № 66/738 ( у редакції від 30.05.2005 року).

За положеннями п.6.1 Тимчасового положення право на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зокрема, мають органи місцевого самоврядування. У даному випадку Винничківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області.

За вимогами п.6.2 Тимчасового положення підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів, відповідно до законодавства, проводити Бюро технічної документації, яке і видало свідоцтво про право власності на підставі прийнятого рішення та Технічного паспорта.

Відповідно до абз.3 ч.2ст.331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, після видачі ОСОБА_3 11 вересня 2008 року та ОСОБА_2 17 жовтня 2008 року Винничківською сільською радою Пустомитівського району свідоцтв про право власності на нерухоме майно-будинок в с.Гончари Пустомитівського району по частці, Обласним комунальним підприємством ЛОР «БТІ та ЕО» проведено державну реєстрацію за співвласниками по частці житлового будинку, реєстраційний номер 24676674 та видано співвласникам житлового будинку Витяги про реєстрацію права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ( номери витягів 20204095 від 11 вересня 2008 року та 20612925 від 17 жовтня 2008 року відповідно).

Після оформлення права власності на частину житлового будинку ОСОБА_3 відчужила ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частину житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського РНО Львівської області Леськів Г.М.. З 2008 року згідно по господарських книг частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Рішенням Давидівської сільської ради від 03 квітня 2017 року № 262-6/2017 «Про перейменування вулиць та зміна поштових адрес б`єктів нерухомого майна в с.Гончари Пустомитівського району Львівської області» будинку, який перебуває у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 присвоєна адреса: АДРЕСА_3 .

Із наведеного вище встановлено, що ще за життя ОСОБА_3 у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності на належну їй частку житлового будинку в АДРЕСА_1 та на власний розсуд ним розпорядилася, уклавши договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 .. При цьому, звертаючись до Винничківської сільської ради із заявою про оформлення права власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 , яка діяла від імені ОСОБА_3 згідно довіреності від 20 червня 2008 року, заперечень щодо права на його частку не мали.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані позивачкою рішення виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району від 28 серпня 2008 року №70 та 71 «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна (житлового будинку)» прийняті в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, відтак відсутні підстави для визнання їх незаконними та скасування. З цих підстав не підлягають визнанню незаконними та скасуванню свідоцтва про право власності на нерухоме майно-1/2 будинку АДРЕСА_1 .

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вирішуючи заявлені позивачкою позовні вимоги про визнання записів у по господарських книгах с.Гончари Пустомитівського району Лтвівської області щодо будинковолодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_17 як такі, що вчинені без достатніх правових підстав; визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 28 серпня 2008 року №70 та №71, свідоцтв про право власності на нерухоме майнло-1/2 будинку АДРЕСА_1 , судом першої інстанції враховано вимоги статті 4 ЦПК України та ст..15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд першої інстанції правильно прописав, що обставини порушення прав позивачки під час розгляду справи не доведені, а тому підстави для задоволення заявлених позовних вимог про визнання записів до по господарських книг с.Гончари Пустомитівського району Львівської області такими, що вчинені без достатніх правових підстав, визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 28 серпня 2008 року №70 та від 28 серпня 2008 року №71 про оформлення права власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 11 вересня 2008 року ОСОБА_3 Винничківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення виконкому №70 від 28 серпня 2008 року, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17 жовтня 2008 року ОСОБА_2 Винничківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення виконкому №71 від 28 серпня 2008 року відсутні.

ЄСПЛ прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. ( Справа «Серявін та інші проти України», рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст..375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення від 15 червня 2021 року, суд апеляційної інстанції вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: п.1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.8ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків).

Із матеріалів справи встановлено, що вирішуючи суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції взяв до уваги договір про надання правничої правової дороги від 27 вересня 2017 року, акти про надану професійної правничої допомоги, додаток до договору про надання професійної правничої допомоги від 27.09.2017 року на загальну суму 52 500,00 грн. та прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 31 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З висновками суду в частині стягнення 31 000,00 грн., суд апеляційної інстанції не погоджується, вважає, що зазначена сума витрат є завищеною для позивачки та не відповідає встановленим обставинам справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів справи не встановлено подання представником відповідача такої заяви.

При визначенні суми відшкодування на правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат ( встановлення їхньої дійсності та необхідності) , а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про права людини. У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України ( заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір- обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2022 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 не працююча, отримує мінімальну пенсію, інші доходи відсутні, тому стягнення 31 000,00 грн. за правову допомогу, при не підтвердженні оплачених сум відповідачем, є надмірним тягарем для позивачки в той час, коли справа вирішена не у її користь. Вирішення справи у користь відповідача є достатньою сатисфакцією для нього та стягнення у його користь 5 000,00 грн.

Відповідно до ч.1п.3 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,2; 375; 376 ч.1 п.3; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року змінити, зменшивши суму стягнення до 5 000,00 (п`яти тисяч)грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк