Справа № 755/261/22
Провадження № 2/755/559/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на його користь заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду, в порядку регерсу, у розмірі 2 475,37 грн, судовий збір 2 270 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 грн

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.08.2019 сталася ДТП за участю автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля марки «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2019 винним у вчиненні ДТП, визнано відповідача, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та після ДТП залишив місце пригоди. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/9934338). Потерпіла в ДТП особа, власник пошкодженого автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. Керуючись нормами чинного законодавства, позивачем було виплачено на користь потерпілої особи 2 475,37 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 4470 від 15.11.2019. Позивач не є фахівцем у галузі права, відповідно для захисту своїх прав та інтересів останній звернувся за професійною правничою допомогою до особи, яка надає послуги в галузі права - Адвокатське бюро «Грідін і Партнери», з яким було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від 14.05.2019. Правнича допомога, визначена та обумовлена вищезазначеним договором і відповідними додатками до нього, надавалася керівником Адвокатського бюро «Грідін і Партнери» - Білиновою А.В., та становить 2 500 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2022 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідач копію ухвали суду та копію позовної заяви з додатками не отримав, оскільки його зареєстроване місце проживання не відомо. У відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідача повідомленно про відкриття провадження у даній справі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримав 24.01.2022.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.04.2019 між сторонами укладено договір обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів поліс АМ/9934338, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 .

31.08.2019 сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля під керуванням відповідача та автомобіля марки «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2019 встановлено, що ОСОБА_1 , 31.08.2019 о 23 годині 50 хвилин, керував автомобілем «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Пожарського, 13, з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому порядку, проводився із застосуванням приладу «Алкотестер селективний газоаналізатор DRAGER 6820 № ARJL-0314»в присутності двох свідків, результат тесту 2,23%, чим порушив п. 2.9а ПДР України. Крім того, ОСОБА_1 31.08.2019 о 23 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Пожарського, 13, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «OPEL VECTRA» державний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху. Крім того, ОСОБА_1 31.08.2019 о 23 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Пожарського, 13, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

06.09.2019 власник автомобіля марки «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі розрахунку страхового відшкодування та Страхового акту №ЦВ/19/4603 від 15.11.2019 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило ОСОБА_2 матеріальний завданий збиток у розмірі 2 475,37, що підтверджується платіжним дорученням № 4470 від 15.11.2019.

З метою досудового врегулювання спору, 21.09.2020 відповідачу було направлено регресну вимогу, яка залишились без реагування, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Суд вважає, що безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача доведено належними і допустимими доказами. Зокрема, вище згаданою постановою суду у справі про адміністративне правопорушення доведено вину відповідача у порушенні Правил дорожнього руху України.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. «а» п. 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.п. «в» п. 38.1.1. статті 38 цього ж Закону визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

Аналогічний висновок викладено у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Згідно норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

Аналогічний висновок викладено у пунктах 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 грн, оскільки не є фахівцем у галузі права, то для захисту своїх прав та інтересів був змушений звернутися за правовою допомогою до особи, яка надає послуги в галузі права - Адвокатське бюро «Грідін і Партнери», з яким було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від 14.05.2019 та згідно акту прийому-передачі наданої правничої допомоги та детального розрахунку та опису робіт, їх вартість становила 2 500 грн.

Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Встановлена на законодавчому рівні можливість сторін отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Таким чином, витрати позивача на правничу допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відповідності до вимог ст. ЦПК сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 3, 22, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, м. Київ бул. Л.Українки, 26) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регерсу суму в розмірі 2 475,37 грн, судовий збір у розмірі 2 270 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: