Справа № 274/5210/22 Провадження № 2/0274/318/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
02.02.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
прозміну способу стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018 р. у справі № 274/3063/17, та стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Позов обґрунтований тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018 р. у справі № 274/3063/17 було змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2011 р. у справі № 2-837/11 та збільшено їх розмір з 300,00 грн. до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінився матеріальний стан ОСОБА_3 , оскільки останній є військовослужбовцем Збройних Сил України, а відтак має стабільний дохід.
ОСОБА_3 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив, від нього надійшла заява від 23.01.2023 р., у якій він просить відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з його перебуванням у відрядженні (а. с. 45).
Розглядаючи це клопотання, Суд виходить з такого.
З довідки від 23.01.2023 р. № 1/24 Військової частини НОМЕР_1 вбачається, що командир відділення сержант ОСОБА_3 буде знаходитися у службовому відрядженні у зоні проведення бойових дій з 24.01.2023 р. по 24.04.2023 р. (а. с. 46).
Разом з тим, Суд зважає на те, що, по-перше, провадження у справі було відкрито 04.10.2022 р., тобто майже чотири місяці тому, а по-друге, справа стосується забезпечення інтересів неповнолітньої дитини (права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку), відкладення розгляду справи на тривалий час на дату після закінчення строку відрядження ОСОБА_3 , тобто після 24.04.2023 р., може призвести до порушення цих інтересів (прав) дитини, та, крім того, призведе до порушення права ОСОБА_1 на розгляд справи протягом розумного строку, встановлене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частинами ж першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
З урахуванням наведеного Суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
Зважаючи на заяву ОСОБА_1 від 09.11.2022 р. (а. с. 32), Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, та звертає увагу ОСОБА_3 , що таке рішення яке може бути переглянуто за його письмовою заявою та скасовано, зокрема, у разі посилання ним на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2011 р. у справі № 2-837/11, яке набрало законної сили 28.03.2011 р., було, зокрема, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 22.11.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7).
ОСОБА_5 09.09.2016 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.09.2016 р. (а. с. 5).
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018 р. у справі № 274/3063/17, яке набрало законної сили 09.07.2018 р., було змінено розмір аліментів, що стягувалися з ОСОБА_3 за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2011 р. у справі № 2-837/11, та ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а. с 8 9).

У рішенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018 р. у справі № 274/3063/17 зазначено, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.

На даний час ОСОБА_3 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 та отримує відповідні виплати, що випливає з листа від 24.10.2022 р. № 41236/1 Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), довідки про нараховане грошове забезпечення та одноразові винагороди, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , та довідки від 23.01.2023 р. № 1/24 Військової частини НОМЕР_1 (а. с. 27, 28, 46).

Наведе в останніх двох абзацах вказує на те, що після ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018 р. у справі № 274/3063/17 ОСОБА_3 працевлаштувався та почав отримувати регулярний дохід, тобто його матеріальний стан змінився, а саме покращився.

Згідно з частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто існує підстава для зміни розміру аліментів, присуджених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 08.06.2018 р. у справі № 274/3063/17 а саме зміна (покращення) матеріального стану ОСОБА_3 .

Визначаючи новий розмір аліментів на утримання на утримання ОСОБА_4 , який має сплачувати ОСОБА_3 , Суд виходить з такого.

Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, окрім довідки про нараховане грошове забезпечення та одноразові винагороди (а. с. 28), на підставі яких Суд може встановити обставини щодо ОСОБА_3 , які мають враховуватись при визначення розміру аліментів, зокрема, його стан здоров`я, явність в нього на даний час будь-яких утриманців (інших дітей, непрацездатної дружини, батьків тощо) тощо.

З зазначеної довідки вбачається, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 та має регулярний дохід як військовослужбовець.

Суд зважає на те, що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що новий розмір аліментів має становити 1/4 частку заробітку (доходу) ОСОБА_3 .

При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суду у своїх постановах.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 500,00 грн. (витрати на оплату правничої допомоги адвоката), а дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.

2. Розмір аліментів, присуджений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018 р. у справі № 274/3063/17, змінити.

3. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 1 500,00 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут