ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1143/22

Провадження № 22-ц/4820/544/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю апелянта, представника стягувачки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області в складі судді Горщара А.Г. від 29 грудня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на рішення головного державного виконавця Полонського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись зі скаргою на рішення державного виконавця, зазначив, що рішенням Полонського районного суду від 17.10.2011 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 260 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державний виконавець виходив з мінімального розміру аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, а з липня 2018 року 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, хоча згідно виконавчого листа розмір аліментів - 260 грн. щомісячно.

Стягувачка більше семи років, з квітня 2015 року, без поважних причин не пред`являла цей виконавчий лист до виконання після його відкликання, і лише 12.07.2022 року подала до ДВС.

Державний виконавець визначив розмір заборгованості по аліментах за весь попередній період в порушення ч.1 ст.194 СК України, за якою в редакції до 03.07.2018 року аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, та незаконно застосував розмір аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, що призвело до помилкового нарахування 72878 грн. заборгованості по аліментах, хоча борг на його думку становить 22880 грн. за 88 місяців.

З цих підстав ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії та рішення головного державного виконавця Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Вовженяка Р.А. щодо розрахунку заборгованості по аліментах та здійснення відрахування 25 % із його доходів (заробітної плати) до виплати боргу 72878 грн., зобов`язати скасувати постанову від 16.08.2022 року в цій частині.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 29.12.2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу суду як незаконнута задовольнити його скаргу. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що рішенням державного виконавця порушено його права, зокрема, право на отримання заробітної плати. Суд не врахував, що державний виконавець без відкриття виконавчого провадження в порушення вимог ч. 3 ст. 194 СК України виніс постанову про стягнення заборгованості за аліментами. Заборгованість за аліментами погашається за заявою платника, або за рішенням суду, проте, ні заяви, ні рішення суду не було. ОСОБА_1 не відмовлявся від обов`язків утримувати дитину, платив аліменти, навіть після того, як ОСОБА_2 забрала виконавчий лист. Розрахунок заборгованості, постанова державного виконавця незаконні, оскільки на вимогу суду державний виконавець Вовженяк Р.А. надав фактично новий розрахунок на 22.12.2022 року.

У відзиві ОСОБА_2 вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Повернення виконавчого листа стягувачу за її заявою не позбавляє права стягувача у майбутньому звернутися до виконавчої служби із заявою про його примусове виконання.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що рішенням Полонського районного суду від 06.10.2011 року у справі № 2-988/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 260 грн. щомісячно, починаючи з 26.09.2011 року і до його повноліття.

На підставі даного рішення судом 26.10.2011 року видано виконавчий лист, котрий перебував на виконанні у Полонському відділі ДВС та 05.03.2011 року був повернутий стягувачці згідно п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача).

12.07.2022 року ОСОБА_2 подала до Полонського відділу ДВС заяву про прийняття до виконання виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 аліментів та нарахувати заборгованість з 01.04.2015 року.

14.07.2022 року головним державним виконавцем Вовженяком Р.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та боржнику нараховано заборгованість по аліментах за минулий час, починаючи з квітня 2015 року, яка станом на червень 2022 року становила 72878 грн.

При вирахуванні зазначеної заборгованості по аліментах державний виконавець виходив не з суми зазначеної у виконавчому листі (260 грн. на місяць), а керувався правилом, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків, а з липня 2018 року 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

16.08.2022 року державний виконавець виніс постанову, якою звернув стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує за місцем роботи у АТ "Хмельницькобленерго" шляхом здійснення відрахувань на користь стягувачки у розмірі 25 відсотків до виплати загальної суми боргу 72878 грн., та починаючи з 01.08.2022 року в розмірі 260 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що рішення виконавця щодо нарахування заборгованості по аліментах за минулий час, починаючи з квітня 2015 року, яка станом на червень 2022 року становила 72878 грн. і звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 за місцем роботи у АТ "Хмельницькобленерго" шляхом здійснення відрахувань на користь стягувачки у розмірі 25 відсотків до виплати боргу 72878 грн., відповідають нормам закону і не порушують право боржника, підстави для скасування постанови державного виконавця відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду.

Так, відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Правовідносини, які виникають у процесі виконання судового рішення регулюються, зокрема Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, та при цьому зобов`язаний, зокрема, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.

За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України в редакції, станом на 01.04.2015 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року частину 2 статті 182 СК України викладено у новій редакції - «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» (зміни в цій частині набрали законної сили 08.07.2007).

Законом України від 03.07.2018 року N 2475-VIII, який набрав чинності з 14.08.2018 року частину першу статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" доповнено абзацом другим, за яким виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Такі мінімальні гарантовані розміри аліментів регламентовані Сімейним кодексом України та визначаються Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Отже, зміни до Сімейного кодексу щодо встановлення мінімального розміру аліментів на одну дитину в розмірі, який не може бути менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, набрали чинності з 08.07.2017 року, однак, порядок стягнення виконавцем аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, регламентовано змінами до Закону України «Про виконавче провадження», які набрали чинності з 14.08.2018 року, тому саме з цього періоду державний виконавець обґрунтовано при нарахуванні заборгованості по аліментах виходив із встановленого мінімального розміру аліментів на дитину.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Частиною першою статті 194 СК України у редакції, що діяла на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, дійсно передбачалося, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 до частини 1 статті 194 СК України внесено зміни і ця норма права викладена у новій редакції: "Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання".

Суд першої інстанції з врахуванням норм статті 58 Конституції України, статті 5 ЦК України, Рішення Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 правильно констатував, що державний виконавець зобов`язаний застосовувати правову норму, чинну на момент вчинення ним відповідної процесуальної дії, зокрема, й розрахунку боргу за аліментами.

Отже, правомірним є рішення виконавця про нарахування боргу по аліментах за період з квітня 2015 року по червень 2022 року. Виконавець також обґрунтовано при нарахуванні заборгованості по аліментах виходив із встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину, а не твердої грошової суми, вказаної у виконавчому листі.

Стягнення наявної заборгованості за аліментами державний виконавець здійснює в порядку виконання виконавчого листа № 2-988/11 від 26.10.2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього сина ОСОБА_4 . 14.07.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим документом.

Тому для стягнення боргу за аліментами не потрібне окреме рішення суду про стягнення цього боргу.

Згідно з ч.ч.1. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (ч.1 ст.69 цього Закону).

Постанова виконавця від 16.08.2022 року про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує за місцем роботи у АТ "Хмельницькобленерго" шляхом здійснення відрахувань на користь стягувачки у розмірі 25 відсотків до виплати загальної суми боргу 72878 грн. відповідає нормам ст.ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги невбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк