Ухвала

Іменем України

10 березня 2023 року

м. Київ

справа № 669/1428/18

провадження № 61-2381ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві, Управління Державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, про стягнення упущеної вигоди, коштів з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь 1 145 133,00 грн суму збитків - упущеної вигоди від несвоєчасно (неналежно) сплаченої суми відшкодування шкоди в розмірі 544 944,09 грн за період з 01 серпня 2011 року до 31 липня 2017 року, завданої трудовим каліцтвом фізичної особи, внаслідок якого настала смерть потерпілого (втратою годувальника), 792 187,17 грн суму збитків від простроченої (несвоєчасно та неналежно сплаченої) ним суми відшкодування шкоди (грошового зобов`язання) в розмірі 555 971,77 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції (651 935,47 грн) та 3 % річних (140 251,67 грн) за період прострочення з 01 серпня 2011 року до 31 вересня 2018 року, завданої трудовим каліцтвом фізичної особи внаслідок якого настала смерть потерпілого (втратою годувальника), 1 150 000,00 грн суму моральної немайнової шкоди спричиненої ними в період із 16 лютого 2011 року до 31 вересня 2018 року як боржником у неналежному виконанні грошового зобов`язання на її користь (150 000,00 грн); та як страховиком у страхуванні від нещасного випадку чи професійного захворювання спричиненого умовами виробництва, внаслідок якого настала смерть фізичної особи - потерпілого ОСОБА_2 , 26 000,00 грн суму коштів витрачених на правову допомогу в період з 04 серпня 2011 року по даний час. Зобов`язати відповідача ухвалене судом рішення за даною заявою виконати в строки установлені законодавством про виконання судових рішень та стягнені грошові кошти в сумі 3 113 320,14 грн перерахувати на її рахунок.

Білогірський районний суд Хмельницької області рішенням від 16 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовив.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 09 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року скасував, провадження у справі закрив. Роз`яснив позивачці право протягом десяти днів з дня отримання нею копії постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У січні 2023 року ОСОБА_1 завернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, яку мотивувала тим, що суд має надати правові висновки стосовно позовних (апеляційних) вимог про стягнення з відповідача збитків (упущеної вигоди) у сумі 1 145 133,00 грн і моральної шкоди у сумі 1 000 000,00 грн, встановити юрисдикцію спору щодо цих вимог, прийняти рішення стосовно подальших її з дітьми прав у судовому процесі за встановленою юрисдикцією спору.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 20 січня 2023 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити у справі додаткове рішення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

Цивільним процесуальним законодавством передбачено можливість ухвалення додаткового судового рішення саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, ніж ті, що передбачені статтею 270 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції рішення по суті заявлених позовних вимог не ухвалював, закривши провадження у справі, а тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення щодо заявлених позовних вимог.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення є законним, ухвалено з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві, Управління Державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, про стягнення упущеної вигоди, коштів з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов