Справа № 677/215/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2023 м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В., розглянувши справу № 677/215/23,

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Красилівська міська рада,

предмет заяви - про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

розглянувши матеріали справи,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), cправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перевіряючи матеріали поданої заяви на відповідність вимогам ЦПК України, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає поверненню, виходячи з таких підстав.

Так, частиною 3 ст. 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Відповідно до частини четвертої статті 2 СК України Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та не визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19) та від 20 січня 2022 року у справі № 752/24219/20 (провадження № 61-16373св21).

Поняття близькі родичі, в свою чергу, включає в себе фізичних осіб, природний зв`язок між якими ґрунтується на походженні один від одного або від спільних предків і має правове значення у випадках, передбачених законодавством. Близькими родичами є: батьки, діти, рідні брати і сестри, дід, бабка, онуки. Статус близьких родичів мають також подружжя.

Як вбачається з наданих суду матеріалів заявник ОСОБА_1 є чоловіком племінниці ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 , не є ані близьким родичем ОСОБА_3 , ані членом її сім`ї. При цьому, сам факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 не є підставою для віднесення ОСОБА_1 до членів сім`ї ОСОБА_3 .

Вказане свідчить, що заявник ОСОБА_1 не наділений процесуальною дієздатністю для звернення до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приписи ст. 185 ЦПК України встановлюють дискреційні повноваження суду лише щодо повернення позовної заяви. В той же час, ст. 185 ЦПК України не містить приписів та норм, що регулюють повноваження судді в разі вирішення питання про повернення заяви у справах окремого провадження.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), відтак, суд вважає можливим застосувати за аналогією закону положення ст. 185 ЦПК України

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 не членом сім`ї, близьким родичем ОСОБА_3 - заява подана особою, яка не може виступати заявником у такій категорії справ окремого провадження і підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст.10, ст.185, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Красилівська міська рада, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.В. Вознюк