ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/3632/18

Провадження № 22-ц/4820/655/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 682/3632/18 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Дем`янової Олени Вікторівни на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року в складі судді Стасюка Р.В. у справі за заявою представника відповідача адвоката Цвігуна Віталія Васильовича про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 682/3632/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод в користуванні майном, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод в користуванні майном, просив суд визнати дії ОСОБА_2 щодо недопуску ОСОБА_1 на територію нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1 , неправомірними та зобов`язати відповідача не чинити перешкод у користуванні цим приміщенням для здійснення підприємницької діяльності та належним позивачу майном.

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, просив суд визнати договори про спільне використання нежитлового приміщення від 30.04.2011 №б/н, 30.04.2013 №б/н, 30.04.2016 №б/н недійсними.

В ході розгляду справи ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном шляхом накладення арешту на рухоме майно, що знаходиться в будівлі за АДРЕСА_1 , у вигляді 527 окремих об`єктів рухомого майна згідно переліку.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року провадження у даній справі закрито з підстав, передбачених п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу, що розгляд такої справи підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року в зв`язку із закриттям провадження в справі, посилаючись на ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року, скасовано арешт на майно, що знаходиться в будівлі за АДРЕСА_1 , а саме: котел опалювальний водогрійний твердопаливний стальний побутовий типу «РЕТРА-3М» потужністю 100 кВт (дата випуску 26.11.2010 року, заводський номер Б 9-52), котел опалювальний водогрійний твердопаливний стальний побутовий типу «РЕТРА-ЗМ», модель Ретра 100-ЗМ (дата випуску 17.02.2017 р., заводський номер Б 9-334), фарбувальна камера, розташована у будівлі 2010 року побудови, фарбувальна камера, розташована у будівної 2012 року побудови; готова продукція в кількості 254 найменуванння рухомого майна, будівельні матеріали, фурнітура в кількості 91 найменувань, готові вироби у розібраному вигляді без фурнітури, ґрунтовані вироби у розібраному вигляді (не лаковані), без фурнітури, вироби неґрунтовані, у розібраному вигляді, без фурнітури в кількості 178 найменувань.

Представник ОСОБА_1 адвокат Дем`янова О.В. подала апеляційну скаргу на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року, в якій просить її скасувати і ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову. При цьому посилається, що ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року, яка залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду 20 грудня 2022 року, закрито провадження у даній цивільній справі, відповідно суд першої інстанції вже не має юрисдикції розглядати будь-які клопотання у цій справі, в тому числі і про скасування заходів забезпечення позову. Крім того, зазначає представник апелянта, що ухвала суду про закриття провадження в справі, оскаржена до Верховного Суду і на даний час відкрито касаційне провадження в справі. Вказувала, що на даний час, судом не вирішено питання щодо направлення справи за встановленою юрисдикцією. Таким чином, розгляд справи не закінчено, справа по суті не розглянута, остаточне рішення не прийняте, а тому заходи забезпечення позову залишаються актуальними та обґрунтованими.

Представник ОСОБА_2 адвокат Цвігун В.В. подав відзив на апеляційну скаргу, вважає що вона задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права. Посилається, що закриваючи провадження в справі, суд мав би одразу скасувати заходи забезпечення позову у відповідності до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, однак цього не зробив, тому заходи забезпечення позову були скасовані за клопотанням ОСОБА_2 посилання представника апелянта, що після закриття провадження в справі суд першої інстанції не мав повноважень на вирішення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, оскільки це питання має вирішувати господарський суд не відповідає вимогам закону, адже на момент подачі клопотання справа не була передана до іншого суду. Також вказує представник відповідача, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до господарського суду для вирішення спору, а навпаки оскаржує ухвали в даній цивільній справі зловживаючи своїми процесуальними правами.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном шляхом накладення арешту на рухоме майно.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року провадження у даній справі закрито з підстав, передбачених п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу, що розгляд такої справи підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року залишено без змін.

Таким чином, ухвала про закриття провадження в справі від 08 листопада 2022 року набрала законної сили після завершення апеляційного розгляду справи.

При цьому, питання скасування заходів забезпечення позову судом першої інстанції під час закриття провадження в справі вирішено не було.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Згідно з частинами першою - другою статті 149 ЦПК Україні суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже за таких обставин оскаржувана ухвалу суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову з огляду на ту обставину, що ухвала про закриття провадження в справі від 08 листопада 2022 року набрала законної сили, є законною та обґрунтованою і постановлена відповідно до вимог ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції, закривши провадження в справі, вже не має юрисдикції розглядати будь-які клопотання у цій справі, в тому числі і про скасування заходів забезпечення позову, слід відхилити.

Відповідно до норм ч. 9 ст. 158 ЦПК України суд першої інстанції повинен був в ухвалі про закриття провадження в справі скасувати заходи забезпечення позову, однак цього не зробив, а тому мав правові підстави для постановлення оскаржуваної ухвали.

Також суд відхиляє посилання представника апелянта, що ухвала суду про закриття провадження в справі оскаржена до Верховного Суду і на даний час відкрито касаційне провадження в справі. Вказана обставина відповідно до вимог ЦПК України не є підставою для відмови в скасуванні заходів забезпечення позову, нормами ЦПК України не передбачено продовження дії заходів забезпечення позову до розгляду судом касаційної інстанції касаційної скарги на ухвалу про закриття провадження в справі.

Твердження апелянта, що на даний час судом не вирішено питання щодо направлення справи за встановленою юрисдикцією і таким чином, розгляд справи не закінчено, справа по суті не розглянута, остаточне рішення не прийняте не заслуговують на увагу.

Норми ст. 158 ЦПК України не передбачають продовження дії заходів забезпечення позову в разі закриття провадження в справі судом з підстав непідсудності справи суду першої інстанції за встановленою юрисдикцією.

Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

При цьому у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Цвігун В.В. заявив суду клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у вигляді витрат на професійну апправнчиу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7000 грн.

До відзиву долучив договір про надання правової допомоги від 01.11.2019 року, додаткову договір, ордер, квитанцію про оплату ОСОБА_2 послуг адвоката в сумі 7000 грн.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, поряд з іншими належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів, приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрать на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

В заяві про стягненння судових витрат в даному апеляційному провадженні адвокат ОСОБА_1 Дем`янова О.В. зазначила, що витрати на правову допомогу адвоката Горобія С.Д. є завищеними не відповідають складності справи та виконаних адвокатом робіт, часу потраченого адвокатом, обсягу наданих послуг.

Як видно з матеріалів справи в межах даного апеляційного провадження адвокат склав та подав суду відзив на апеляційну скаргі і приймав участь в судовому засіданння апеляційного суду в режимі відеоконференції, яке тривало 32 хв.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірними з складністю справи щодо розгляду запеляційної скарги на ухвалу суду, виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що витрати на правничу допомогу в даеному апеляційному провадженні мають складати 3500 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дем`янової Олени Вікторівни залишити без задоволення.

Ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова