Ухвала

24 січня 2023 року

м. Київ

справа № 463/3647/18

провадження № 61-1056ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Курилича Андрія Ярославовича як представника ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними та визнання окремих умов договору недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати недійсними договори про надання траншів за 2007 рік - № 3.16899/0651 від 25 квітня 2007 року, № 3.18513/0651 від 28 серпня 2007 року, № 3.19442/0651 від 14 листопада 2007 року, № 3.20127/0651 від 28 грудня 2007 року, та за 2008 рік - № 3.20307/0651 від 18 січня 2008 року, № 3.20842/0651 від 06 березня 2008 року, № 3.21191/0651 від 28 березня 2008 року, № 3.21399/0651 від 30 квітня 2008 року, укладені відповідно до Рамкової угоди від 25 квітня 2007 року № 0651, договір № 1 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди від 28 квітня 2007 року, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «ПроКредит Банк», та застосувати наслідки недійсності правочинів, передбачені статтею 216 ЦК України;

визнати недійсними: договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 25 квітня 2007 року № 3.16899/0651; договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 28 серпня 2007 року № 3.18513/0651; договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 14 листопада 2007 року № 3.19442/0651; договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 28 грудня 2007 року № 3.20127/0651; договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 18 січня 2008 року № 3.20307/0651; договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 06 березня 2008 року № 3.20842/0651; договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 28 березня 2008 року № 3.21191/0651; договір від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 30 квітня 2008 року № 3.21399/0651, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «ПроКредит Банк»;

визнати недійсними п. 1.1 договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 25 квітня 2007 року № 3.16899/0651; п. 1.1. договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 28 серпня 2007 року № 3.18513/0651; п. 1.1 договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 14 листопада 2007 року № 3.19442/0651; п. 1.1 договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 28 грудня 2007 року № 3.20127/0651; п. 1.1 договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 18 січня 2008 року № 3.20307/0651; п. 1.1 договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 06 березня 2008 року № 3.20842/0651; п. 1.1 договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 28 березня 2008 року № 3.21191/0651; п. 1.1 договору від 12 січня 2009 року № 1 про внесення змін до договору траншу від 30 квітня 2008 року № 3.21399/0651, укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «ПроКредит Банк»;

зобов`язати ПАТ «ПроКредит Банк» додатки № 1 до усіх додаткових договорів про внесення змін до договорів траншу від 25 квітня 2007 року № 3.16899/0651, від 28 серпня 2007 року № 3.18513/0651, від 14 листопада 2007 року № 3.19442/0651, від 28 грудня 2007 року № 3.20127/0651, від 18 січня 2008 року № 3.20307/0651, від 06 березня 2008 року № 3.20842/0651, від 28 березня 2008 року № 3.21191/0651, від 30 квітня 2008 року № 3.21399/0651, привести у відповідність до визначеної відсоткової ставки у договорах про надання траншів від 25 квітня 2007 року № 3.16899/0651, від 28 серпня 2007 року № 3.18513/0651, від 14 листопада 2007 року № 3.19442/0651, від 28 грудня 2007 року № 3.20127/0651, від 18 січня 2008 року № 3.20307/0651, від 06 березня 2008 року № 3.20842/0651, від 28 березня 2008 року № 3.21191/0651, від 30 квітня 2008 року № 3.21399/0651, зарахувавши щомісячну переплату у погашення основної суми заборгованості та врахувати щомісячне зменшення залишку основної суми боргу на переплату попереднього місяця.

Личаківський районний суд м. Львова рішенням від 27 липня 2022 року в задоволенні позову відмовив.

Львівський апеляційний суд постановою від 01 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року - без змін.

20 січня 2023 року адвокат Курилич А. Я. як представник ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі адвокат Курилич А. Я. як представник ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що апеляційним судом копія постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року не направлялась заявнику ні поштовим відправленням, ні через систему «Електронний суд». Адвокат Курилич А. Я. як представника ОСОБА_1 отримав копію постанови апеляційного суду від 01 грудня 2022 року в електронному вигляді 21 грудня 2022 року на електронну пошту, на підтвердження чого надано скріншот/фотокопія електронної пошти.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

В касаційній скарзі адвокат Курилич А. Я. як представник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 06 лютого 2019 року у справі № 202/26885/13 та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 444/484/15, від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14, від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини п`ятої статті 11, частин другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у випадку, коли фактично використано заборонені умови про необхідність укладення депозитного договору чи використання частини грошей для покладення на депозит для отримання кредиту, а в договорах про надання кредиту та депозиту про це прямо не вказано або застосування до цих правовідносин статті 228 ЦК України на підставі висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Курилича Андрія Ярославовича як представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Куриличу Андрію Ярославовичу як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Курилича Андрія Ярославовича як представника ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року.

Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу № 463/3647/15 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними та визнання окремих умов договору недійсними.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов