Справа № 349/160/21
Провадження № 22-ц/4808/487/23
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

27 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Бойчука І.В., Луганської В.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду від 02 лютого 2022 року, у складі судді Гаврилюк О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири,

в с т а н о в и в:

Рішенням Рогатинського районного суду від 02 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири відмовлено.

Повний текст рішення суду складено 07 лютого 2022 року.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 12 березня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у якості представника у даній справі було залучено адвоката з міста Маріуполя Донецької області, з яким 10 лютого 2022 року було укладено договір про надання правової допомоги адвокатом та сплачено гонорар, доля адвоката не була відомою до 27 лютого 2023 року, коли остання повідомила, що знаходиться під окупацією і не може виїхати на підконтрольні території України, а тому умови договору про надання правової допомоги адвокатом не були виконані.

15 березня 2023 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду від 02 лютого 2022 року залишено без руху та надано позивачці строк протягом десяти днів подати на адресу Івано-Франківського апеляційного суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Рогатинського районного суду від 02 лютого 2022 року із зазначенням інших поважних причин, в зв`язку з якими ОСОБА_1 подано скаргу з порушенням строку, з відповідними доказами на підтвердження поважності таких причин.

23 березня 2023 року на виконання вимог ухвали суду через систему «Електронний суд» та особисто ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги та сплачено судовий збір у розмірі 2187,20 грн.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи клопотання про поновлення строку, колегія суду вважає, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (п.4 ч. 4 ст. 365 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

Рішенням Рогатинського районного суду від 02 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

07 лютого 2022 року ОСОБА_1 надіслано копію повного тексту судового рішення від 02 лютого 2022 року у справі №349/160/21 (а.с. 141 т.2).

Після ухвалення рішення суду ОСОБА_1 неодноразово особисто і через систему «Електронний суд» подавала до суду першої інстанції заяви різного змісту, а саме: 08.02.2022 року заяви про видачу копії технічного звукозапису в справі (а.с 154 т.2), про знайомлення з матеріалами справи (а.с. 161 т.2), 14.02.2022 року заяви про видачу копії відеозапису судових засідань (а.с. 167 т.2), про видачу копії фото та відео фіксації в справі (а.с. 173, 179-180 т. 2), про видачу копії відеозапису судових засідань в справі (а.с. 187-189 т.2), 16.02.2022 року про розміщення матеріалів в справі на сайті електронного суду (а.с. 194-196 т. 2), 17.02.2022 року заява про відкладення судового засідання за заявою адвоката відповідачів ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення (а.с. 198-199 т.2), 18.02.2022 року заява про розміщення матеріалів справи на сайті електронного суду (а.с 211-213 т.2), 21.02.2022 року заяви про розміщення матеріалів справи на сайті електронного суду (а.с. 214-217 т.2), про уточнення заяви від 18.02.2022 року щодо розміщення матеріалів справи на сайті електронного суду (а.с. 218-220 т.2) та про відновлення додатків-доказів до позовної заяви в справі та розміщення їх на сайті електронного суду (а.с 221-225 т.2)

10 лютого 2022 року ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Романовою Л.М.

25 лютого 2022 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала до Івано-Франківського апеляційного суду клопотання, в якому просила продовжити термін подачі апеляційної скарги на рішення Рогатинського районного суду від 02 лютого 0222 року у зв`язку з введенням воєнного стану.

У відповіді голови Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2022 року №07-06/К-56/К-57/37/2022 ОСОБА_1 роз`яснено, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин апелянт вправі клопотати суд про його поновлення, клопотання слід долучити до апеляційної скарги на рішення суду.

Лише 12 березня 2023 року ОСОБА_1 особисто через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, пропустивши строк оскарження рішення суду більш ніж на рік.

Крім того, як зазначає сама позивачка, її інтереси в суді першої інстанції представляли також адвокати Івашина О.О. та Гринчишин І.Я., однак для апелянтки було важливим щоб саме адвокат Романова Л.М. представляла її інтереси в суді.

В заяві про усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який у подальшому було продовжено, обставинами непереборної сили є повітряна тривога, відсутність електрозабезпечення та неможливість використання транспорту. Запровадження воєнного стану, на думку заявниці, є поважною причиною пропуску процесуального строку, а тому такий строк підлягає поновленню.

Колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 доводи не можуть бути враховані як єдина та достатня підстава для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного провадження.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суд виходить з того, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану продовжено Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, 17 травня 2022 року №341/2022 з 25 травня 2022 року на 90 днів, 12 серпня 2022 року № 573/2022 з 23 серпня 2022 року на 90 днів, 07 листопада 2022 року № 757/2022 з 21 листопада 2022 року на 90 діб.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, самий лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення будь-яких процесуальних строків без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, в якому зазначено, що самий лише факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22) та від 19 жовтня 2022 року у справі № 404/3219/16-ц (провадження № 61-4960св22).

Сам лише факт запровадження в країні воєнного стану не є безумовним підтвердженням причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки на території Івано-Франківської області не ведуться активні бойові дії, позивачкою не надано до суду доказів на підтвердження існування в неї об`єктивних перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги, пов`язаних з введенням воєнного стану.

Посилання позивачки на нестабільну роботу транспорту, повітряні тривоги та відсутність електрозабезпечення, як підстави поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду є необґрунтованими. Івано-Франківський апеляційний суд працює в звичному режимі, при цьому, нестабільна робота транспорту та повітряні тривоги не перешкоджали позивачці подати апеляційну скаргу у строки, встановлені цивільно-процесуальним законодавством за допомогою засобів поштового та/або електронного зв`язку.

Посилання позивачки ОСОБА_1 на те, що адвокат Романова Л.М., з якою вона уклала договір про надання правової допомоги, перебуває під окупацією в м. Маріуполі, не дає підстав для висновку про пропуск нею строку на апеляційне оскарження рішення суду більше ніж рік з поважних причин, оскільки апелянткою не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин.

Крім того, ОСОБА_1 могла звернутись за правовою допомогою до іншого адвоката, проте, як видно з матеріалів справи, після року з часу ухвалення рішення суду 02 лютого 2022 року самостійно звернулася з апеляційною скаргою через систему «Електронний суд» до апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою 12 березня 2023 року, тобто після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України, не відповідає критеріям розумного строку, оскільки рішення Рогатинського районного суду від 02 лютого 2022 року отримано ОСОБА_1 07 лютого 2022 року.

Доказів того, що неподання апеляційної скарги раніше ніж 12 березня 2023 року зумовлено введенням воєнного стану в Україні позивачкою не надано.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Рішенням від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скарги на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України. Наявність лише самої по собі апеляційної скарги не є безумовною підставою для її прийняття та відкриття апеляційного провадження.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачці вжити заходів щодо оскарження рішення суду, не вказано.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга надійшла поза межами строку на апеляційне оскарження, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, суд, відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦПК України, відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 357-358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири.

Ухвала може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Судупротягом тридцяти днів.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Луганська