Провадження № 2/734/61/23 Справа № 757/1311/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 березня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Ієвлевій О.В.,

за участю: представника позивача Шаповалова А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець, Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», про визнання договору частково недійсним,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», про визнання договору частково недійсним, у якому просить: визнати недійсним пункти: 1.4., 1.5., 2.1.1.6., 3.3., 3.5., 3.9. Договору №587684464, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» від 24.07.2018; Визнати недійсним пункти: 4.7., 4.9., 5.1., 5.1.1., 5.1.1.2., 5.1.1.3., 5.1.1.4., 5.1.1.5, 5.1.4. та 5.2 Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (редакція правил діє з 02.04.2018); визнати недійсним пункти: 4.2. та 3 додаткової угоди від 23.08.2018 до Договору № 587684464, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» від 24.07.2018; визнати недійсним ч.1 п.2 графіку розрахунків до Договору № 587684464, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» від 24.07.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 липня 2018 року між позивачем, ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір № 587684464 від 24 липня 2018 року, згідно п.п. 1.1., 1.3. даного договору позивачу було надано грошові кошти у сумі 5 830 грн. 00 коп., строком на 30 днів від дати отримання кредиту позивальником. Згідно п. 1.4. нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 1,66 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня нарахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п. 1.3. цього Договору. Згідно п. 1.5. Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 605,90 відсотків річних. У пункті 2.1.1.6. даного договору зазначено, що Товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. Пунктом 3.3. Договору № 587684464 від 24 липня 2018 року визначено, що у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та/або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі 3 % від залишку суми Кредиту за кожний день прострочення повернення Заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення Заборгованості за Кредитом. Відповідно до п. 3.5. Договору, у разі порушення Позичальником виконання зобов`язань щодо погашення Кредиту та/або сплати процентів за цим Договором та у разі якщо встановлена п. 1.4. цього Договору Процентна ставка за користування Кредитом менша ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. Товариство має право нарахувати Позичальнику пеню у розмірі різниці між 1.70 відсотків та Процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4. Договору, від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня користування Кредитом до першого дня порушення Позичальником умов Договору. Згідно п. 3.9. Товариство не несе відповідальності за передачу третім особам та/чи не збереження Заявником/Позичальником своїх Даних, свого Логіну Особистого кабінету та Пароля Особистого кабінету. Відповідно до п. 4.7 Правил надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», встановлено, що Позичальник зобов`язаний сплатити кредит, проценти за користування ним та пеню, у випадку її наявності, будь-яким доступним йому способом, включаючи, але не обмежуючись, способами, зазначеними на Сайті Товариства. При цьому Позичальник самостійно сплачує послуги фінансового посередника, що здійснює перерахування грошових коштів, у відповідності до тарифів останнього. Товариство не встановлює додаткових плат за зарахування грошових коштів від Позичальників на свій рахунок. Відповідно до п. 4.9. Правил, встановлено, що датою повернення суми Кредиту, процентів за користування Кредитом, пені, в разі її наявності, є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства. Всі фінансові ризики, що пов`язані з затримкою в надходженні безготівкових коштів на поточний рахунок Товариства, несе Позичальник. Заявник, вступаючи в якості суб`єкта персональних даних, заповнюючи Заявку на Сайті Товариства, надає свою згоду на: передачу Товариством своїх персональних даних, включаючи інформацію про прізвище, ім`я, по-батькові, стать, громадянство, дату та місце народження, назву та реквізити документа, що посвідчує особу, дані військового посвідчення, адресу зареєстрованого місця і проживання, адресу фактичного місця проживання, номеру телефону, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, відомості щодо освіти, попередні та поточного місць роботи, сімейного, соціального та майнового стану, професію, доходи, а також інформацію, яка стане відомою Товариству у зв`язку з укладанням та/або виконанням Договору наступним особам: Бюро кредитних історій; Банкам; Фінансовим установам; Органам державної влади; Третім особам, з якими Товариство перебуває в договірних відносинах та/або які забезпечують можливість Товариства здійснювати свої зобов`язання за Договором та/або чинним законодавством України. Пункт 5.1.4. Правил передбачає поширення Товариством інформації про Позичальника, в тому числі його персональних даних іншим особам, зареєстрованим відповідно до законодавства України, що надають послуги з повернення простроченої (проблемної) заборгованості та/або з якими Товариство уклало договір, в тому числі, але не виключно, договір відступлення права вимоги за договорами/договором та/або інших, пов`язаних з цим послуг. В пункті 5.2. Правил зазначена Згода заявника/Позичальника, що надана згідно з умовами даного розділу Правил, яка включає в себе згоду на укладення Товариством договору відступлення права вимоги за відповідним Договором або договору факторингу з будь-якою третьою особою. 23 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено додаткову угоду до Договору № 587684464 від 24 липня 2018 року. Згідно графіку розрахунків, відповідно до додатку № 1 до договору № 587684464 від 24 липня 2018 року, заборгованість за договором № 587684464 від 24.07.2018 року становить: 5 830 грн. 00 коп. - сума кредиту та 2 903 грн. 40 коп. - процент. Сукупна вартість Кредиту складає 148.80% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 8 733 грн. 40 коп. ( у грошовому вираженні) та включає в себе: Проценти за користування Кредитом 49.80% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 2903 грн. 40 коп. (у грошовому виразі); суму кредиту 5 830 грн. (у грошовому вираженні). На думку позивача, відповідачем порушені вимоги передбачені ст. 627 ЦК України, ст. 1054 ЦК України та ст. 203 ЦК України, а також ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою суду від 29 червня 2022 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у даний цивільній справі.

Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

18 жовтня 2022 року через систему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» подано відзив на позовну заяву, у якому, спираючись на викладені у ньому мотив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Між тим, справа розглядається у порядку загального провадження, строк подання відзиву у такій справі встановлений частиною 7 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 26.07.2022 (а.с. 60).

Тобто відзив подано після закінчення процесуального строку, встановленого законом.

Із заявою про поновлення строку для подання відзиву відповідач не звертався, а Суд не наділений нормами Цивільного процесуального кодексу України правом з власної ініціативи поновлювати цей строк.

Згідно зі статтею 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином відзив підлягає залишенню Судом без розгляду, а відтак, розглядаючи справу, Суд виходить з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомило.

Позивач у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань на час розгляду справи від нього не надходило.

За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

24 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 587684464, відповідно до умов якого, Товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит на суму 5830 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірах, визначених п. 1.4 договору.

Згідно пункту 1.2 спірного договору, строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів.

Зазначений договір укладений між сторонами в електронній формі.

Згідно пункту 4.1 спірного кредитного договору сторони узгодили, що невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст який розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

Пунктом 4.2 зазначеного договору сторони передбачили, що вони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством (заснованих як на першому договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть укладені між позичальником і Товариством у майбутньому) в якості електронного підпису Позичальника буде використовуватись Логін Особистого кабінету та пароль Особистого кабінету. Пунктом 4.7 спірного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що: - отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України; - отримав кредит не на споживчі цілі; - інформація надана Товариством з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позивальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Згідно графіку розрахунків до кредитного договору № 587684464 від 24 липня 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (додаток № 1 до договору), сукупна вартість кредиту складає 149,80 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 8 733,40 гривень (у грошовому вираженні) та включає в себе: проценти за користування кредитом 49,80 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 2 903,00 гривень (у грошовому вираженні).

23 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до Договору № 587684464 від 24 липня 2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором № 587684464 від 24 липня 2018 року на 29 днів.

На дату укладання цієї Додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування Кредитом та пеню, у випадку її наявності.

Починаючи з 23 серпня 2018 року, позичальник сплачує за користування Кредитом 1,66 процентів в день від суми кредиту згідно доданої Додаткової угоди.

Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 23 серпня 2018 року. Всі інші умови Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання. Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору.

Як вбачається Заявки на отримання кредиту, у ній позивальником при укладенні кредитного договору було зазначено усі свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові; дату народження, усі реквізити та строк дії паспорту громадянина України, місце проживання, працевлаштованість, інформацію про доходи, а також номер картки та термін її дії.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», про визнання договору частково недійсним, задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 24.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено договір про надання кредиту № 587684464 на суму 5 830,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до умов якого позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 Договору.

Згідно з пунктом 1.4 Кредитного договору № 587684464 від 24.07.2018 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,66 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 Договору. Кредит надається строком на 30 днів.

Детальний розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.6 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів з користування ним, Товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору, до дня повного погашення заборгованості за кредитом.

Також позивач надав згоду на те, що невід`ємною частиною кредитного договору № 587684464 від 24.07.2018 року є Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та підтвердив, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті товариства.

Позивачем не заперечується факт отримання грошових коштів у кредит відповідно до кредитного договору № 587684464 від 24.07.2018 року.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини,що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Так, стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України)

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту оспорюваного кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодилась на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як встановлено в ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 230 ЦК України закріплено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ст.18 Закону України Про захист прав споживачів продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

В статті 11 Закону України Про захист прав споживачів також зазначено, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Стаття 19 Закону встановлює, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.641, ст.644 ЦК України, спрямовані на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Зі змісту оскаржуваного кредитного договору № 587684464 від 24.07.2018 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_2 погодилась на укладення договору саме такого змісту.

Крім того, суд також звертає увагу, що згідно договору № 587684464 від 24.07.2018, його невід`ємною частиною є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті Позичальника: www.moneyveo.ua.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи позивачки про те, що перед укладенням договору, маючи правову необізнаність, вона не була ознайомлена з усією інформацією про умови кредитування, як того вимагає ст.11 Закону України Про захист прав споживачів, оскільки, звернувшись до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з заявкою на отримання кредиту, остання засвідчила той факт, що вона обізнана з Правилами, які включають в себе умови кредитування.

Згідно з ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах.

Відповідно до ст.18, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Разом з тим, умови оскаржуваного договору не суперечать вказаним положенням законодавства.

Доводи позивачки про те, що умови договору № 587684464 від 24.07.2018 є несправедливими, так як сукупна вартість Кредиту складає 148,80% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 8 733 грн. 40 коп. (у грошовому вираженні) та включає в себе проценти за користування Кредитом 49.80% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 2 903 грн. 40 коп. (у грошовому виразі) та суму Кредиту 5 830 грн (у грошовому вираженні) суд відхиляє, оскільки кредит надавався позивачу на строк до тридцяти днів, денна відсоткова ставка за користування кредитними коштами становила 1,66% та була їй відома в момент укладення договору.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами.

Проте, позивачка правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористалася.

Інших переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов кредитного договору, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві, позивачем не наведено.

В ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору №587684464 від 24.07.2018 вимогам законодавства та про несправедливість його умов. Доводи позивачки ОСОБА_2 ґрунтуються виключно на її поясненнях і спростовуються самим змістом договору.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», про визнання договору частково недійсним

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позову позивачу було відмовлено, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 203, 205, 207, 215, 509, 626, 627, 628, 638, 1046 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», про визнання договору частково недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07 березня 2023 року.

Суддя: