Справа № 641/4402/21
Провадження № 2/553/1537/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.03.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання Бараненко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

10.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 з вимогами, які в подальшому (заява від 09.02.2022) збільшив, та остаточно просив:

1. Стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 14000,00 грн на місяць, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття;

2. Стягнути з відповідача на його користь 1/2 частину понесених додаткових витрат на сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- оплата мобільного зв`язку та провідного інтернету, необхідних для навчання за 2019-2021 роки - 2210,00 грн;

- вартості медикаментів за 2020-2021 роки - 3789,00 грн;

- вартості придбаної оргтехніки, телефонів, ноутбуків та інших аксесуарів для навчання за 2019-2021 роки - 39730,00 грн.;

- вартості аксесуарів для зайняття спортом та плаванням за період 2019-2021 роки - 7705,00 грн;

- вартості предметів побуту, викликані позитивними факторами, а саме: письмового столу для навчання, ліжка, холодильника для зберігання продуктів харчування та заморозки ягід та фруктів - 13074,00 грн;

- вартості аксесуарів для заняття плаванням, аксесуарів для роботи ноутбука для навчання, розчину для зберігання контактних лінз для окулярів за квітень 2021 року, мобільного зв`язку - 1652,50 грн;

- вартості спортивного одягу для заняття спортом, аксесуарів для занять спортом та плаванням, витрат на мобільний зв`язок за травень 2021 року - 1717,50 грн;

- за період з червня 2021 року по січень 2022 року (оплату послуг тренування у басейні, оплату додаткових витрат тренувань у басейні, оплату проїзних карток для басейну, оплату аксесуарів для занять у басейні, оплату купівлі комп`ютеру та комп`ютерних аксесуарів, оплату інтернету та мобільного зв`язку, оплату участі у спортивних змаганнях та перебування у спортивному таборі, оплату учбових посібників та канцелярських товарів, оплату медикаментів, оплату коригування брекетів на суму): за червень 2021 - 5170,00 грн; за серпень 2021 року 419,02 грн; за вересень 2021 року 3491,91 грн; за жовтень 2021 року 21599,00 грн; за листопад 2021 року 4765,71 грн; за грудень 2021 року 8013,49 грн; за січень 2021 року 2455,00;

- судовий збір стягнути з відповідача на користь держави.

На обґрунтування позову зазначено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини фактично було припинено з вересня 2019 року. Хоча вони і проживали разом в квартирі, вихованням та утриманням сина займався лише він. В червні 2021 року шлюб розірвано за рішенням суду. З початку серпня 2021 року відповідач виїхала з квартири. ОСОБА_2 укриває свої доходи, однак, відповідно до реєстру фізичних та юридичних осіб, є приватним підприємцем та, відповідно до наданих даних у декларації, поданій за 2019 рік, має дохід у сумі 14443393,00 грн, є власницею трьох об`єктів нерухомого майна (квартир). За 2021 рік дохід складає 323507,61 грн., за 1 квартал 2021 року - 1244632,03 грн. Отримувані відповідачем доходи є достатньо великими, але їх суми не є постійними, тому є підстави стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 14000,00 грн є розумним та необхідним, ця сума не перевищує максимальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років. Зазначив, що витрати на утримання сина є суттєвими, оскільки він опікується дитиною, купує продукти харчування, займається приготуванням їжі, лікує, займається його вихованням, навчанням, забезпечує йому можливість займатися улюбленим видом спорту, як плавання (професійно), та підтримує життя дитини на достойному рівні. Також він займається оздоровленням дитини та відвідує з ним лікарів. Зазначене стало підставою для звернення з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину у вище зазначеному розмірі.

Аргументи учасників справи.

28.07.2021 від представника ОСОБА_2 адвоката Клімаша А.С. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Аргументи позивача не відповідають дійсності, є недоведеними, та такими, що вводять суд в оману. З моменту народження і по теперішній час ОСОБА_2 приділяє особливу увагу здоров`ю дитини, так ОСОБА_3 систематично надаються кваліфіковані послуги з лікування зубів та гігієни ротової порожнини, які проводились за рахунок його матері. Із 26.11.2015 ОСОБА_3 спостерігається в ТОВ «Медичний центр «Офтальміка», на лікувальні заходи в даному закладі відповідач витратила 41135,00 грн. Із 2018 року син відвідує Школу роботехніки та програмування «RoboCode», за весь період навчання ОСОБА_3 . ОСОБА_2 сплатила 33680,00 грн. Позивачем не обґрунтовано розмір аліментів на утримання дитини, який він просить стягнути з відповідача щомісячно. З огляду на те, що дитина фактично проживає разом з відповідачем, і матір`ю дитини вживаються всі необхідні заходи по задоволенню фізичних, духовних, моральних та матеріальних потреб дитини, вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини на користь позивача безпідставними. Позивачем надано розрахунок, в якому зображені щомісячні витрати, начебто зроблені ним, на утримання сина. Розмір коштів, наведений у розрахунку ОСОБА_1 підтверджує доказами у вигляді численних чеків та квитанцій, в яких відсутня будь-яка інформація з приводу того, хто здійснював оплату товарів, перерахованих у цих фіскальних чеках. Вважає, що більшість доказів, які подані ОСОБА_1 , не відповідають критеріям належності та достатності. Фактично копії вказаних квитанцій підтверджують лише те, що невідома особа купувала певні товари, проте, із вказаних квитанцій неможливо зробити висновок, що вказані у них витрати поніс саме ОСОБА_1 та саме на утримання сина ОСОБА_3 . Разом із тим, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві стверджує, що розмір додаткових витрат на дитину за останні місяці склав 69878,00 грн, відповідач вважає, що об`єм витрат, нібито понесених позивачем, не збігається із його щомісячними доходами як пенсіонера та має сумніви в істинності тверджень позивача щодо витрачання зазначених ним коштів на утримання дитини. ОСОБА_2 розвитком та вихованням дитини також займається, що підтверджено відповіддю комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-сад) № 458 Комбінованого типу Харківської міської ради».

Додаткові витрати, які позивач просить стягнути з відповідача, не викликані особливими обставинами такими, як розвиток здібностей дитини чи її хворобою, каліцтвом тощо, такі витрати є поточними. Витрати на оргтехніку, телефони ноутбуки та інші аксесуари також не мають таких ознак. Позивачем та відповідачем зазначалося, що у дитини виявлена хвороба, пов`язана із порушенням зору, враховуючи зазначене, витрачені кошти позивачем на таке дозвілля шкоди здоров`я дитини і не спрямоване на розвиток здібностей дитини. Витрати позивача на придбання письмового столу, ліжка та холодильника не можна вважати додатковими витратами на дитину у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України. Витрати на одяг дитини також не можна вважати додатковими витратами на дитину, оскільки судова практика, яка склалася в цій сфері свідчить про те, що витрати, викликані необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, відносяться до аліментних зобов`язань і не є додатковими витратами на дитину. Зазначив, що орієнтовний розмір понесених відповідачем судових витрат складає 20000,00 грн, докази понесених витрат будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі. На підставі вищевикладеного просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Відповіді на відзив від позивача не надійшло.

Рух справи.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в справі.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави.

Відповідно до акту приймання - передавання справ від 07.11.2022 до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 641/4402/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022, зазначену справу передано в провадження судді Подмаркової Ю.М.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 10.11.2022 прийнято позовну заяву до провадження, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 30.11.2022 о 13:00 год.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

30.11.2022, 22.12.2022, 17.01.2023 та 20.02.2023 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 15:00 год. 14.03.2023.

14.03.2023 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Клімаш А.С. у судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин.

Враховуючи те, що відповідач та її представник, які про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні, без участі відповідача та її представника, на підставі доказів наявних у справі.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №361/8331/18.)

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.07.2003 по 17.06.2021 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.06.2021 (т. 2 а. с. 61-64).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2009 Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (т. 1 а. с. 18).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.06.2021, яке постановою Полтавського апеляційного суду від 28.07.2022 без змін та набрало законної сили, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з батьком ОСОБА_1 (т. 2 а. с. 61-64).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані такими, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 13.10.2020 (т. 1 а. с. 176).

ОСОБА_2 на праві власності належить три квартири за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 (довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.10.2020 № 226782991) (т. 1 а. с. 177-178).

ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, пенсіонер, що підтверджується інформацією про особу від 15.10.2020 № 62/4702 Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, довідкою ТСЦ № 6341 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області серії ІІА № 2003911, довідкою КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 15.10.2020 № 2091, довідкою Міського психоневрологічного диспансеру № 3 серії 12ЯЯУ № 754097 та довідкою управління кадрового забезпечення Головного управління в Харківській області (т. 1 а. с. 179-183).

ОСОБА_3 займається на відділенні плавання в комунальному закладі «Міська спеціальна дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з водних видів спорту Яни Клочкової» з 2015 року по 2021 рік (довідки комунального закладу «Міська спеціальна дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з водних видів спорту Яни Клочкової» № 464 від 27.10.2017, № 127 від 04.09.2019, № 61 від 03.09.2020 та № 233 від 09.10.2020) (т. 1 а. с. 184-188).

З листа Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 458 комбінованого типу» Харківської міської ради від 13.10.2020 № 59 вбачається, що участь у вихованні дитини приймали обоє батьків, як мати так і батько (т. 1 а. с. 189).

З інформації «Міської дитячої поліклініки № 12» Харківської міської ради від 12.10.2020 № 01-04/61/0/541-20 вбачається, що ОСОБА_3 спостерігається фахівцями поліклініки з народження та по теперішній час, декларація укладена з матір`ю дитини ОСОБА_2 , перебуває на диспансерних обліках: у ортопеда з приводу кілевидної деформації грудної клітини та плосковальгусної деформації стопи з 2013 року; у офтальмолога з приводу простого астигматизму правого ока та складного астигматизму лівого ока з 2015 року; у невролога з приводу доброякісної гіпертензії, гіперкінетичного синдрому на резидкально-органічному фоні з 2018 року; у кардіоревматолога з приводу вегетосудинної дистонії з 2018 року. З 2016 року по теперішній час відвідував поліклініку переважно в супроводі батька. На протязі всього терміну спостереження лікарем ортопедом було рекомендовано проведення лікувальної фізкультури, масажу, носіння устілок супінаторів та в жовтні 2020 року рекомендовано плавання (т. 1, а. с. 190).

Із довідок з історії розвитку дитини вбачається, що ОСОБА_3 лікаря відвідує разом з батьком (т. 1 а. с. 19-24, 171).

Сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01.09.2020 по 28.02.2021 складає 39574,14 грн (довідка про доходи пенсіонера Пенсійного фонду України від 18.02.2021 № 1096) (т. 1 а. с. 191).

ОСОБА_2 з 10.07.2018 зареєстрована як фізична-особа підприємець, дохід від зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_2 за 2018 рік склав 1443393,05 грн, 2019 рік 1414860,50 грн та за 2020 рік 1323507,61 (довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.05.2021, декларація за 2018 рік ОСОБА_2 від 12.03.2019, лист Головного управління ДПС у Харківській області від 09.11.2021 № 5/20-40-12-03-10) (т. 1 а. с. 174-175, 176, т. 2 а. с. 29,30).

З акту виконаних робіт ПП «Зет Три» та рахунків фактур № 250 від 26.10.2020, № 390 від 07.11.2020 та № 1441 від 09.01.2021, наданих до відзиву, вбачається, що ОСОБА_3 05.07.2021 проведено стоматологічні послуги по лікуванню зубів на загальну суму 20275,00 грн (т. 1 а. с. 218-221).

З 26.11.2015 ОСОБА_3 спостерігається у офтальмолога в МЦ «Офтальміка» з діагнозом: складний міопатичний астигматизм обох очей в стані рефракційної терапії СRТ-100 Paragon. 14.03.2018 Договір про надання медичних послуг з Медичним центром «Офтальміка» та Додаток № 1 до Договору про надання медичних послуг № 1452 від 14.03.2018 укладено з ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 (т. 1 а. с. 222-238).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положення частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні. Між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку участі матері в утриманні дитини. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання.

Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, суду не надано. Також, суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні.

Судом враховує, що відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, має мінливий дохід, тому наявні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, при визначенні розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 01 січня 2021 року становить 2395 гривен.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Отже, враховуючи викладені обставини, стан здоров`я дитини, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 5000,00 грн, що, на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19)

Верховний Суд зауважує, що визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. (постанова Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц)

Додаткові витрати на дитину, про які заявлено ОСОБА_1 , складаються з: витрат на оплату мобільного зв`язку та інтернету, витрат на придбання медикаментів, оргтехніки, телефонів, ноутбуку та аксесуарів, предметів побуту (стіл, ліжко, холодильник), оплату учбових посібників та канцелярських товарів, спортивного одягу для заняття спортом, аксесуарів для заняття плаванням, відвідування тренувань, перебування у спортивному таборі.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суду не надано неспростовних доказів того, що заявлені позивачем вимоги про стягнення додаткових витрат є такими у розумінні ст. 185 СК України. Позивачем не наведено тих особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а зазначені ним витрати є поточними.

Як зазначено позивачем у первісній позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог та підтверджено відповідними доказами (а. с. 289-294), відвідування занять з плавання у КЗ "Міська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з водних видів спорту Яни Клочкової" у зв`язку з чим батьком було понесено витрати, пов`язано із загальним розвитком дитини.

Поряд з тим, відповідачем надані докази того, що з 02.12.2018 до 27.06.2021 ОСОБА_3 навчався у школі роботехніки та програмування «RoboCode», абонентська плата за весь період навчання складає 33680,00 грн, що підтверджується договором на надання послуг з навчання роботехніки та програмування дітей віком з 7 до 15 років у закладі «RoboCode» від 01.11.2018, замовником якого є ОСОБА_2 , довідкою директора вказаної школи від 27.06.2021 (т. 1 а. с. 239-241). Із платіжних доручень за період з січня 2019 року по травень 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 внесено абонентську плату на картковий рахунок директора філії школи роботехніки та програмування «RoboCode» ОСОБА_4 за навчання у вказаній школі у розмірі 18278,00,00 грн (т. 1 а. с. 242-257).

Зазначене свідчить про прояв бажання з боку обох батьків займатись розвитком дитини і витрати, пов`язані з цим компенсуються.

Під час судового розгляду судом було досліджено довідку «Міської дитячої поліклініки № 12» Харківської міської ради від 12.10.2020, яка містить рекомендацію ОСОБА_3 за станом здоров`я займатись плаванням. Слід зазначити, що позивач не посилався у позовній заяві, як на підставу своїх вимог, на те, що заняття плаванням пов`язано зі станом здоров`я, а лише вказував на бажання сина займатися улюбленою справою.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 30.01.2019 у справі № 205/4622/16-ц відвідування спортивної секції не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Відповідно до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо стягнення судових витрат.

Приписами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із задоволенням вимог в частині стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп., що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 10 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.03.2023.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Харкова, зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Покровське Покровського району Орловської області, фізична особа-підприємець, зареєстрована такою, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Головуючий Ю.М. Подмаркова