Справа № 569/2656/22
УХВАЛА

17 січня 2023 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості звернувся ОСОБА_1 .

Від представника позивача до Рівненського міського суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмової заяви позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились.

Від представника відповідача до Рівненського міського суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

З заяв позивача та представника відповідача вбачається, що станом на 17 січня 2023 року відповідачем позивачу сплачена заборгованість у добровільному порядку, а тому на даний час відсутній предмет спору, який існував на момент пред`явлення позову до суду, що свідчить про відсутність предмету спору, дані клопотання про закриття провадження по справі прийняті судом, а тому з цих підстав вони підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.255,260,263,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Провадження по цивільній справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов