Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/315/23
Провадження № 2/552/1136/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

07.03.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Коби І.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 552/315/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 28.01.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовна заява обґрунтована тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2022, мають двох доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказував, що судовим наказом Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2022 з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання двох доньок в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Зазначав, що не може сплачувати такий розмір аліментів, оскільки з 2014 року не має постійного заробітку.

В позовній заяві ОСОБА_1 просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання двох доньок з 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2022 і до досягнення повноліття.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.01.2023 відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_4 відзив на позовну заяву не подавався.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове зсідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному в судовому наказі розмірі.

Суд, заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 11.02.2012 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2022 в справі № 552/7418/21, яке вступило в законну силу.

Сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також встановлено, що Київським районним судом м. Полтави 15.02.2022 видано судовий наказ в справі № 552/382/22 за заявою ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 27.01.2022.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

В силу норм ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Також відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що не працює та не має стабільного заробітку.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, на обліку в центрах зайнятості як особа, яка шукає роботу, не зареєстрований.

Позивач ОСОБА_1 також не має інших аліментних зобов`язань, інші особи на його утриманні не знаходяться.

Будь-які докази на обґрунтування того, що має місце зміна матеріального стану платника аліментів (погіршення його матеріального становища) матеріали справи не містять.

Відсутні також і підстави вважати, що має місце зміна сімейного стану когось із сторін по справі.

Сам по собі той факт, що позивач ОСОБА_1 не працює, не може бути оцінено судом як правова підстава для зміни способу стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі розмір аліментів може бути визначений виключно за заявою одержувача аліментів.

Натомість, ОСОБА_4 , звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, просила визначити розмір аліментів в саме в частці від доходу відповідача.

Тому твердження позивача про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі не можуть бути прийняті судом до уваги.

Встановивши дані обставини, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог та наданих до суду доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено зміни майнового стану платника аліментів та наявність інших обставин, які б свідчили про існування обґрунтованих підстав для зміни стягуваних аліментів.

Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за їх безпідставністю.

При вирішенні справи суд враховує потреби та інтереси дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

1.Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

2.Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 07.03.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко