Справа №751/1079/23
Провадження №2/751/592/23
Рішення

Іменем України

20 березня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

при секретарі Мороз М. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Переверзєв О.О.

відповідач АТ «Сенс Банк»

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача адвокат Переверзєв О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Сенс Банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №12728 від 22.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк») заборгованості за кредитним договором № 501095284 від 17.12.2018 року у розмірі 16694 гривні, стягнення з відповідача 15604 гривні 67 копійок у рахунок повернення стягнутих коштів за виконавчим написом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач ніколи не укладав договорiв з АТ «Альфа-Банк», як зазначено у виконавчому написі та не отримував коштів, тим більше кредитних. Жодних договорiв, які можуть бути підставою для стягнення заборгованостi, не укладено мiж позивачем та відповідачем. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримував від відповідача. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. При вчиненні виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість позивача за кредитним договором, а відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Зазначає, що у матеріалах нотаріальної справи відсутній первинний документ, який підтверджує що позивач отримав від кредитора будь-які кошти.

13.03.2023 року на адресу суду від представника відповідача АТ «Сенс Банк» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого товариство просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що 17.12.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання кредиту

№ 501095284, обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії. Відповідач підписав Оферту та Додаток №1 до Кредитного договору, в яких містяться всі істотні умови Кредитного договору, а саме: сума кредиту, процентна ставка, комісійна винагорода, графік погашення кредиту у розрізі платежів тощо. Отже, Кредитний договір містить усі істотні умови Кредитного договору, що у письмовій формі скріплено підписом відповідача та не мають мінливого характеру.

Позивач не довів у чому саме полягає спірність суми боргу, що у виконавчому написі, а вдався до припущень. Звертає увагу суду на те, що сума боргу нарахована правомірно та є безспірною.

Позивач не знайомився із матеріалами нотаріальної справи, але стверджує, що нотаріусу не було надано необхідного пакету документів для вчинення Виконавчого напису. Відповідно до аб. 2 п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису нотаріуса додаються: оригінал кредитного договору (п.«а») та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строк її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зазначені документи були надані нотаріусу для вчинення Виконавчого напису.

Вважають позовну вимогу позивача такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві України.

Позивач не надав доказів того, що відповідач отримав від нього на свій рахунок будь-які кошти, а це прямий обов`язок позивача. Надані позивачем документи не містять інформації куди ті кошти надійшли та чи взагалі їх отримав відповідач. Навіть за умови надходження на рахунок АТ «Сенс Банк» коштів позивача, вони за їх цільовим призначенням є погашенням заборгованості по кредитному договору, що виключає незаконне збагачення чи безпідставність набуття коштів.

Позивач отримав кредитні кошти та мав прострочену заборгованість, що підтверджується випискою по рахунку, яка є первинним документом. Враховуючи, що у позивача виникла прострочена заборгованість по черговим платежам, станом на 01.04.2021 року у банку виникло право вимагати повного виконання зобов`язань. Отже, якщо на виконання виконавчого напису були направлені кошти у банк, на погашення боргу по Кредитному договору, то ними саме неправомірно користувався ОСОБА_2 .

Позивач не враховує того, що у разі сплати коштів приватному виконавцю останній має право на винагороду, яку вираховує від коштів, що поступили, а відповідно вся сума до стягувача ніколи в цілому розмірі не доходить. Таким чином позивачем недоведено розміру позовних вимог, адже частина коштів у разі їх надходження від боржника, та у разі їх перерахування стягувачу, завжди залишається у приватного виконавця у вигляді винагороди.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.02.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

13.03.2023 року від представника відповідача АТ «Сенс Банк» разом із відзивом на позовну заяву надійшли заперечення проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу, із клопотанням про їх зменшення.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 17.12.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підисано Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501095284, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов споживчого кредиту позичальнику наданий кредит у сумі 20256 гривень 70 копійок.

22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. виданий виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №12728 про звернення стягнення із ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №501095284 від 17.12.2018 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2020 року по 01.04.2021 року. Сума заборгованості складає 16694,67 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту -1883,72 грн; прострочена заборгованість за комісією та процентами - 1363,65 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 12469,61 грн; строкова заборгованість за комісією та процентами 977,69 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнута плата із стягувача АТ «Альфа-Банк» в розмірі 650 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість ОСОБА_1 складає 17344 гривень 67 копійок (а.с.14).

10.08.2021 року, за заявою АТ «Альфа-Банк» про примусове виконання рішення на підставі вказаного виконавчого напису №12728 приватного нотаріуса, який має силу виконавчого документа, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66466548 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 17344 гривень 67 копійок (а.с.13,16).

14.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про закриття виконавчого провадження ВП № 66466548 у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом (а.с.15).

Із відповіді приватного виконавця Палігіна О.П. на адвокатський запит, виконавче провадження ВП № 66466548 виконано у повному обсязі, з боржника на користь АТ «Альфа-Банк» стягнуто та перераховано 15604 гривень 67 копійок. (а.с.12).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що з позивача стягнуто грошові кошти на користь АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №501095284 від 17.12.2018 року.

Відповідачем не додано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №501095284 від 17.12.2018 року.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс18).

Згідно із виконавчим написом, сума заборгованості за кредитним договором складається, у тому числі з простроченої заборгованості за сумою кредиту, простроченої заборгованості за комісією та процентами, строкової заборгованості за сумою кредиту та строкової заборгованості за комісією та процентами на загальну суму 16694 грн 67 коп. Однак, на підтвердження даної суми відповідачем не подано розрахунку.

Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Однак, з копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що кредитний договір №501095284 від 17.12.2018 року, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально.

Таким чином, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за договором №501095284 від 17.12.2018 року безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володiння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України непідлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, враховуючи те, що виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №12728 від 22.06.2021 року є таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій АТ «Альфа Банк» набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18.

Враховуючи, вище викладене вимога про стягнення з АТ «Альфа Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк») на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів у розмірі 15604 гривні 67 копійок, у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом №12728 від 22.06.2021 року, вчиненим Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 2147 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 26.01.2023 адвокатом Переверзєвим О.О. (а.с.11) та ордеру (а.с.8).

Позивач сплатив на користь адвоката 6000,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 27.01.2023 та актом прийняття-передачі наданих послуг судових витрат (а.с.10).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (адвокат не приймав участь у судовому розгляді, оскільки справа розглядається без повідомлення сторін), клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №12728 від 22.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк») заборгованості за кредитним договором № 501095284 від 17.12.2018 року у розмірі 16694 гривні.

Стягнути із АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 НОМЕР_1 гривні 67 копійок у рахунок повернення стягнутих коштів за виконавчим написом.

Стягнути із АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2147 гривень 20 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, )

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (місцезнаходження: проспект Петра Григоренка, 15 (перетин вулиця Григоренка та вулиця Ахматової м. Київ, 02141)

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович (місцезнаходження: проспект Перемоги, 139, офіс 213, м. Чернігів, 14037)

Суддя С. М. Ченцова