Провадження № 22-ц/812/249/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 лютого 2023 року м. Миколаїв

справа № 1403/1581/12

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

із секретарем - Калашник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП»

на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області, постановлену 03 листопада 2022 року суддею Тавлуєм В.В. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, у цивільній справі за позовом

Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

та ОСОБА_3

про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У червні 2022 року ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», як правонаступник ПАТ «КБ «Надра» звернулося з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Заявник зазначав, що ОСОБА_2 була боржницею ПАТ «КБ «Надра» за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2012 року про стягнення 12 010, 17 доларів США кредитної заборгованості.

21 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_I_4, за умовами якого ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за зазначеним вище судовим рішенням.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2022 року у справі № 1403/1581/12 було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Після набуття статусу стягувача, у лютому 2022 року ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулося до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за наданням інформації про стан виконання виконавчих листів

21 лютого 2022 року TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» отримало відповідь на своє звернення, згідно з яким виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 1403/1581/12 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» 95 997, 29 грн заборгованості перебувало на виконанні у період з 09 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року. Постановою державного виконавця від 31 березня 2017 року виконавче провадження завершено на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Копія вказаної постанови разом з виконавчим документом направлена ПАТ «КБ «Надра» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15.

Проте, у кредитній справі, яку публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» передало ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», відсутній виконавчий документ на стягнення кредитної заборгованості. Дана обставина підтверджується актом огляду матеріалів кредитної справи від 12 березня 2021 року.

Посилаючись на те, що зазначені вище обставини вказують на втрату виконавчого листа при його пересиланні виконавчою службою стягувачу, що порушує права ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» як правонаступника стягувача, заявник просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк його пред`явлення до виконання.

Боржниця ОСОБА_2 участі у судових засіданнях не приймала, проте подала відзив на заяву.

У відзиві ОСОБА_2 вказувала на відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з відсутністю поважних причин, з яких цей строк було пропущено. Зазначала, що поважними за змістом норм процесуального права визнаються обставини, які є непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними труднощами чи перешкодами для своєчасного вчинення стороною процесуальної дії.

Цю обставину, та придбання ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права вимоги за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до виконання сплинув, вважала підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Крім цього вважала безпідставними посилання заявника на помилкове направлення оригіналу виконавчого листа з постановою про його повернення на адресу банку у той час, коли в банку вже працювала тимчасова адміністрація. Посилалася на висновки Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12, в якій зазначено, що запровадження у банку процедури ліквідації не свідчить про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» не набуло права вимоги до ОСОБА_2 , оскільки таке право було втрачено ВАТ «КБ «Надра» до укладення договору про відступлення прав вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновити строк на його пред`явлення до виконання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись з судовим рішенням, апелянт вказував на втрату виконавчого листа, як на підставу для видачі його дубліката та на переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Також апелянт зазначав, що дізнався про винесення 30 березня 2017 року державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу лише в лютому 2022 року з листа виконавчої служби. При цьому, з відповіді вбачається, що державний виконавець повернув виконавчий лист на адресу стягувача ВАТ «КБ «Надра», а саме: вул. Січових Стрільців, 15 в м. Києві. Однак, 04 червня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». 05 червня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначено уповноважену особу - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Місцем реєстрації фонду є буд. АДРЕСА_1 . Оскільки банк, на адресу якого було направлено виконавчий документ, уже не мав жодних повноважень, а на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконавчий документ не направлявся, то апелянт вважає доведеним факт втрати виконавчого листа при пересиланні. Крім цього, доказів направлення виконавчого листа державною виконавчою службою не надано.

Крім іншого, апелянт зазначав, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений ним з причин, які не залежали від його волі, але одночасно, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11, зазначав, що звернувся з заявою про видачу дублікату виконавчого листа в межах строку пред`явлення його до виконання.

Узагальнені доводи інших учасників

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на відсутність доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» своїх процесуальних прав та обов`язків, зокрема щодо вчинення всіх можливих та залежних від них дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду ні представник ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», ні ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2012 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості. Зі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» солідарно стягнуто 12 010, 17 доларів США кредитної заборгованості, що на час ухвалення рішення еквівалентно 95 997, 29 грн, та по 320 грн судових витрат з кожного (а.с. 84-85 том І).

14 грудня 2012 року Березанським районним судом Миколаївської області за вказаним рішенням видано виконавчі листи (а.с. 72 том І).

09 жовтня 2016 року державним виконавцем Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження. 31 березня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» - не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення. Копія постанови разом з оригіналом виконавчого документа направлені стягувачу - ПАТ «КБ «Надра» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців,15 (довідка Миколаївського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області від 18 лютого 2022 року) (ас. 169-171 том І).

Крім цього, з довідки вбачається, що у Миколаївського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області відсутня можливість надати інформацію про хід виконавчого провадження у зв`язку з його знищенням згідно приписів пункту 1-2 Розділу 11 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5, у зв`язку із закінченням терміну його зберігання.

Також у зв`язку з цим неможливо надати копію реєстру відправки рекомендованої поштової кореспонденції (а.с. 231-233).

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_I_4 (а.с. 111-122 том І).

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2022 року було замінено стягувача у виконавчих листах з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

У лютому 2022 року ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулося до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за наданням інформації про те, чи перебували/перебувають на виконанні підпорядкованих відділів ДВС УЗПВР у Миколаївській області ПМУМЮ (м. Одеса) виконавчі листи, видані у цивільній справі № 1403/1581/12 відносно боржників ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 167-168 том І).

21 лютого 2022 року до TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» надійшла відповідь на звернення, з якої вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 1403/1581/12 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» 95 997, 29 грн заборгованості перебувало на виконанні у ВДВС у період з 09 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року. Постановою державного виконавця від 31 березня 2017 року виконавче провадження завершено на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Копія вказаної постанови разом з виконавчим документом направлена ПАТ «КБ «Надра» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15 (а.с. 196-171 том І).

З акту огляду матеріалів кредитної справи № 05/03/06-840 К 033 від 09.03.2006 року, складеного відповідальним працівником ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» 12 березня 2021 року вбачається, що в матеріалах справи відсутні оригінали виданих Березанським районним судом Миколаївської області виконавчих листів (а.с. 204 том І).

Позиція апеляційного суду

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

На момент ухвалення судового рішення у цивільній справі, набрання ним чинності та видачі виконавчих листів, діяв ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, згідно з частинами 1, 2 статті 22 якого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в діючий редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа

до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення цього строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 17 листопада 2022 року у справі № 711/9319/2012.

З матеріалів справи, яка розглядається, вбачається, що заявник вважає, що право вимоги до боржника ОСОБА_2 отримав на підставі договору про відступлення права вимоги від 21 липня 2020 року, укладеного між ним та ПАТ «КБ «Надра».

Також заявник, як на підставу для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення його до виконання, посилається на акт огляду матеріалів кредитної справи № 05/03/06-840 К 033 від 09.03.2006 року, складеного відповідальним працівником ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» 12 березня 2021 року. Згідно цього акту оригінали виконавчих листів, виданих Березанським районним судом Миколаївської області відносно боржниці ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Проте, з договору про відступлення права вимоги № GL48N718070_I_4 від 21 липня 2020 року вбачається, що новий кредитор в день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше отримання банком коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатках до договору, право вимагати сплату неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які виплавають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора вказані в додатках №№ 1-6 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують до момента відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів (пункт 2 договору).

Новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього договору отримав від банку усі наявні в банку документи, що підтверджують право вимоги до боржників (пункт 4 договору).

Також новий кредитор підтверджує, що до моменту укладення договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не має, і приймає усі ризики, пов`язані з основними договорами та правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті договору гарантій та запевнень (пункт 10 договору).

В силу положень статей 204, 629 ЦК України правомірність правочину презюмується, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У разі набуття новим кредитором відповідних цивільних прав у порядку правонаступництва реалізувати ці права він може не в будь який спосіб, а в той, що передбачений законом та/або договором.

За приписами ЦПК України, обґрунтованість будь-якої заяви, за вирішенням якої особа звертається до суду, в тому числі, щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні, щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, щодо видачі дубліката виконавчого листа повинна доводитись заявником, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета заяви, її вмотивування, здійснює обов`язок доказування обґрунтованості заяви та здійснює інші процесуальні права, виконує процесуальні обов`язки і повинен діяти добросовісно, не зловживаючи правами (статті 12, 13, 43, 44, 49, 76-81).

Так само на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами й стягувач у виконавчому провадженні (статті 12-16, 20 ЦК України, стаття 19 Закону № 1404-VIII).

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією, Законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію; строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем; будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом; Поза межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання;

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку; такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

У подальшому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 у справі № 34/425 підтвердила вказану вище правову позицію, відступила від правових позицій, які раніше були сформульовані в ряді справ щодо вказаного питання, і додатково конкретизувала, що внаслідок заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках; зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій; втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

З матеріалів справи, яка розглядається, вбачається, що ПАТ КБ «Надра» реалізувало своє право на примусове виконання судового рішення, звернувши його до виконання у жовтні 2016 року, проте, у подальшому, з 31 березня 2017 року - дати повернення виконавчого документа стягувачу до відступлення ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права вимоги у липні 2020 року, не цікавилося станом його виконання.

Зі свого боку ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», укладаючи 21 липня 2020 року договір про відступлення права вимоги та зазначаючи у договорі, що отримав від банку усі наявні документи, які підтверджують право вимоги до боржників та ознайомився з фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів, не має зауважень щодо них і приймає усі пов`язані з ними ризики, не звернув уваги на те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув у березні 2020 року. Таким чином ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» придбало право вимоги за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до виконання, сплинув, а отже не набуло такого права.

При цьому ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» не було позбавлене можливості перевірити наявність необхідних для стягнення заборгованості документів та перевірити обставини виконання судового рішення, ухваленого понад сім років тому.

Звертаючись до суду у червні 2022 року з заявою про заміну стягувача - ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», заявник діяв на власний розсуд і ризик, за відсутності на час звернення відкритого виконавчого провадження та після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладені вище обставини, суд має прийняти до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) в якій зазначено, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Як вбачається з матеріалів справи, з квітня 2017 року виконавчі листи до виконання не пред`являлись. Отже строк для їх пред`явлення до виконання, на момент передачі прав вимоги закінчився. При цьому заявником не наведено жодного обґрунтування щодо втрати виконавчих листів та причин пропуску строку пред`явлення їх до виконання у період з квітня 2017 року по 21 липня 2020 року особою, яка мала статус кредитора на той час.

Посилання ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на те, що державним виконавцем виконавчі листи були помилково направлені на адресу банку вул. Січових Стрільців, 15 в м. Києві, під час дії тимчасової адміністрації, яка знаходилася у будинку АДРЕСА_1 , не заслуговують на увагу. Посилаючись на цю обставину, заявник не надав жодного доказу того, що з початку процедури ліквідації банку та зокрема станом на час повернення виконавчого документа, банк був позбавлений повноважень приймати адресовану йому кореспонденцію.

При цьому, згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, станом на час повернення державним виконавцем виконавчого документу, хоч ПАТ «КБ «Надра» і перебувало в стані припинення та була призначена уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте адреса банку не змінилася.

На те, що банк продовжував виконувати певні функції вказує і те, що договір про відступлення права вимоги від 21 липня 2020 року укладався від імені банку та підписаний представником банку за довіреністю. Крім цього, в договорі зазначена адреса банку вул. Січових Стрільців, 15 в м. Києві.

Отже, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного вище, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про те, що факт набуття ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права вимоги після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та відсутність підстав для поновлення цього строку, є підставою для відмови у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання в апеляційній скарзі на висновки судів вищої ланки не заслуговують на увагу, оскільки постановлені у справах з іншими обставинами, які не є подібними до справи, яка переглядається.

Отже, з ухвали яка переглядається та змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судом першої інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України, а правильність їх застосування не викликає розумних сумнівів.

За таких обставин судова ухвала підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Правилами статті 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Норми статті 382 ЦПК України встановлюють дискреційний обов`язок суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати відносяться на рахунок заявника.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повну постанову складено 15 лютого 2023 року