ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 677/439/14

Провадження № 22-ц/4820/221/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2014 року, суддя Чорна Л.М., у справі за заявою прокурора Красилівського району (правонаступник Хмельницька окружна прокуратура) в інтересах держави в особі Западинської сільської ради (правонаступник Красилівська міська рада Хмельницької області) про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку, в якій навести причини пропуску строку апеляційного оскарження до Хмельницького апеляційного суду.

Вищезазначену копію ухвали суду було неодноразово надіслано рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу, вказану апелянтом в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 , 12 грудня 2022 року, 09 січня 2023 року та 19 січня 2023 року.

Поштове відправлення направлене апелянту 12 грудня 2022 року не вручене ОСОБА_1 і повернуто до суду 06 січня 2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», поштове відправлення направлене апелянту 09 січня 2023 року не вручене їй та повернуто суду 18 січня 2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»,поштове відправлення направлене апелянту 19 січня 2023 року не вручене їй і повернуто суду 01 лютого 2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Водночас суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її в апеляційній скарзі.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18 грудня 2019 року у справі №2-4159/12 (753/12496/18), (провадження №61-4961св19), від 1 липня 2020 року у справі №216/5341/14-ц (провадження №61-25996св18), від 13 січня 2021 року у справі №199/7620/19 (провадження №61-12590св20).

Разом з тим, за нормами п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляційне оскарження.

Факт неотримання апелянтом ухвали суду про залишення без руху апеляційної скарги, яка направлялась їй три рази за адресою, АДРЕСА_1 , з очевидністю вказує на недобросовісність апелянта і свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляційне оскарження, направленим на навмисне затягування розгляду справи, що призводить до порушення прав іншої сторони.

Ухвала Хмельницького апеляційного суду про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2014 рокубез руху, яка направлялась апелянту три рази, однак жодного разу не була отримана скаржником, в останнє їй не вручена та повернута до апеляційного суду 01 лютого 2023 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відтак, враховуючи, що апелянтом, у визначений судом строк, не виконано вимог ухвали апеляційного суду колегія суддів приходить до висновку, що за таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 358, 389, 390 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова