Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/3913/21

номер провадження 2/695/269/23

06 січня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свою позовну заяву позивач пояснює тим, 18.04.2020 року приблизно о 13 год. 00 хв. по вул. Північна с. Леськи Черкаського району Черкаської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ИЖ 412» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ 2107», державний номерний знак « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Окрім того, пасажири - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Відповідно до Вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2020 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача.

На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник потерпілої ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_5 звернувся до позивача з відповідними заявами про отримання відшкодування шкоди.

На підставі Наказу від 31.05.2021 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 37446,29 грн., а на підставі Наказу від 18.11.2021 у розмірі 85014,00 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 122460,29 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

На підставі ст. 1191 ЦК України, Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків у порядку регресу в сумі 122460,29 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 18 квітня 2020 року, близько 13 годин 00 хвилин, керуючи автомобілем «ИЖ 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поза межами населеного пункту, на 99 км. автомобільної дороги сполучення «Золотоноша-Черкаси-Чигирин-Кременчук», від міста Черкаси в напрямку міста Чигирин, поблизу повороту на вулицю Північна села Леськи Черкаського району Черкаської області, порушив вимоги пунктів 2.9.а), 10.1.,12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зі змінами та доповненнями, перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався від м. Чигирин до м. Черкаси та не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди: водій автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , 1950 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 03-01/337 від 21.04.2020, отримав травми у вигляді закритої травми тулубу, яка призвела до розвитку шоку та спричинила смерть потерпілого; пасажир автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , 1974 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/441 від 20.05.2020, отримала травми у вигляді перелому лівої виличної кістки зі зміщенням уламків, перелом лівої верхньощелепної пазухи, рани обличчя зліва з ушкодженням лицевого нерву, крововиливів обличчя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; пасажир автомобіля «ИЖ 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 2004 року народження, відповідно до висновку судово- медичної експертизи №02-01/487 від 05.06.2020, отримав травми у вигляді опіків м`яких тканин правої нижньої кінцівки з некрозом (омертвінням) м`яких тканин правої стопи 3 ступеня, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

З вищевказаного вбачається, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 .

Дані обставини стверджені копією відповіді від НПУ та вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2020 року по справі №707/1189/20, який набрав законної сили 23.11.2020 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до інформації з бази МТСБ поліс на ТЗ № НОМЕР_1 в базі відсутній, тобто свідчить про те, що відповідач на момент вчинення ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів («ИЖ 412», д.н.з. НОМЕР_1 ).

27.10.2021 р. ОСОБА_5 , як представник ОСОБА_3 звертався до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування.

31.05.2021 року МТСБУ на підставі наказу №3.1/313 від 31.05.2021, довідки №1 від 28.05.2021 р. перерахувало ОСОБА_3 заподіяну шкоду в розмірі 37446,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1030777 від 31.05.2021 р, а 19.11.2021 р. перерахувало ОСОБА_5 (як представнику ОСОБА_3 ) 85014,00 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, що стверджено копією наказу, довідки та платіжного доручення №11070769.

Судом встановлено, що МТСБУ всього виплатило потерпілій ОСОБА_3 122460,29 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 09.12.2021 р. №3-01-б/44535, копія якої міститься в матеріалах справи, добровільно погасити заподіяну шкоду потерпілому, але вона залишена відповідачем без відповіді.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до ч. 24.1. ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Також, згідно ч. 1. ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною.

Відповідно до п. 26.1. ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно п. 26.2. ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

У пункті 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до пунктів 41.1, 41.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

З наданих позивачем доказів судом встановлено факт настання події, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок якої позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі, а отже виконав покладені на нього обов`язки, передбачені даним Законом, тому з урахуванням вимог статті 1191 ЦК України в позивача наявне право зворотної вимоги до відповідача.

Враховуючи вище викладене, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму виплаченого останнім страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 122460,29 грн., тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує із відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 122460 (сто двадцять дві тисячі чотириста шістдесят) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя М.Ю. Степченко