КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/211/2023
Справа 753/5116/18
У Х В А Л А

Іменем України

01 лютого 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову

у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Каліушка Ф.А. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрреставрація», ОСОБА_3 , треті особи Київська філія Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожній Олександр Сергійович, ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, відновлення становища, що існувало до порушення,

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із даним позовом, в якому, збільшивши позовні вимоги, просив визнати недійсним договір про участь у ФФБ № 408 від 10 січня 2013 року, укладений ТОВ ФК «Укрреставрація» з ОСОБА_8 , витребувати з володіння ОСОБА_3 на свою користь квартиру АДРЕСА_1 , застосувати наслідки витребування майна шляхом відновлення становища, що існувало раніше, а саме скасувати запис про право власності № 22702397, державна реєстрація якого здійснена 06 жовтня 2017 року, підставою внесення якого є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 06 жовтня 2017 року, прийняте державним реєстратором Мироненком Д.О., та запис про право власності № 23777334, державна реєстрація якого здійснена 06 грудня 2017 року, підставою внесення якого є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 грудня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Задорожним О.С., скасувати запис про право власності № 25716183, державна реєстрація якого здійснена 13 квітня 2018 року, підставою внесення якого є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 квітня 2018 року, прийняте приватним нотаріусом Чмируком О.В., скасувати запис про іпотеку № 25717135, державна реєстрація якого здійснена 13 квітня 2018 року, підставою внесення якого є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 квітня 2018 року, прийняте приватним нотаріусом Чмируком О.В., скасувати запис про обтяження № 25717180, державна реєстрація якого здійснена 13 квітня 2018 року, підставою внесення якого є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 квітня 2018 року, прийняте приватним нотаріусом Чмируком О.В., покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року позов частково задоволено, визнано недійсним договір про участь у ФФБ № 408 від 10 січня 2013 року, укладений між ТОВ ФК «Укрреставрація» та ОСОБА_8 , витребувано з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 , в решті позову відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_6 судові витрати, а саме судовий збір: з ОСОБА_8 в розмірі 704,80 грн., з ОСОБА_3 в розмірі 8810 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року в частині визнання недійсним договору та стягнення судових витрат з ОСОБА_8 скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_6 в частині визнання недійсним договору відмовлено. В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 1057,20 грн. на користь кожного.

18 січня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі.

Вказував на те, що постановою Київського апеляційного суду не вирішено питання щодо заходів забезпечення позову, та на положення ст. 158 ЦПК України, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року в справі № 753/5116/18, якою накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною пл. 140,74 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 995, виданого 13 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В., заборонено будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири за адресою АДРЕСА_2 , загальною пл. 140,74 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Зазначав, що постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року № 753/5116/18 скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року в частині заборони будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири за адресою АДРЕСА_2 , загальною пл. 140,74 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, постановлено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.

Заперечень на заяву про скасування заходів забезпечення позову від інших учасників справи не надійшло.

Вирішуючи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2022 року в справі № 705/4132/19 (провадження № 61-317сво21).

Апеляційний суд враховує, що при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову ухвала суду, якою було ці заходи вжиті, не скасовується, як помилково вважав представник третьої особи, заявивши відповідну вимогу, оскільки положеннями ст. 158 ЦПК України цього не передбачено.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В даній справі заходи забезпечення позову у вигляді арешту були вжиті ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, залишеною в цій частині без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.

Зокрема, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 140,74 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, та яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:995, виданого 13 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В.

За наслідками апеляційного перегляду постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року в частинівитребування з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 , було залишено без змін.

Таким чином, оскільки рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року в частині витребування з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 набрало законної сили та підлягає виконанню, підстава і потреба у забезпеченні позову не відпала, підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, відсутні.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. 158, 381, 389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 лютого 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.