ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/5071/21 Номер провадження 22-ц/814/184/23Головуючий у 1-й інстанції Зелінська І.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Зелінської І.В.., повний текст ухвали виготовлено без зазначення дати,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання першочерговості у купівлі квартири-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання першочерговості у купівлі квартири.

Просив визнати за ним право першочерговості у купівлі квартири, належної відповідачу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 липня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання першочерговості у купівлі квартири залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, у зв`язку з тим, що позов подано без дотримання вимог, викладених у ст.175 і 177 ЦПК України.

Вказана ухвала суду отримана позивачем 02.08.2021 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання першочерговості у купівлі квартири визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, оскільки недоліки усунуті не були.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність, безпідставність та порушення судом норм процесуального права просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції позбавив його права на звернення до суду за захистом своїх порушених, прав. Вказує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.07.2021 року, а тому є всі підстави для застосування положень ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм чинного цивільно-процесуального законодавства.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що підставою залишення позовної заяви без руху стало те, що позивачем не зазначено повне ім`я (ім`я та по- батькові) позивача, його місце проживання чи перебування, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти сторін; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, докази, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем в позовній заяві зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_2 . Проте, відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за вказаною адресою відповідач не зареєстрований. Тому, позивачу необхідно було зазначити місце проживання або перебування відповідача.

07.07.2021 року позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання позивач послався на скрутне матеріальне становище, зазначав, що у зв`язку із відсутністю роботи та будь-яких видів доходів не має можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви. Однак, будь-яких документів, які б підтверджували скрутний майновий стан та, відсутність у нього інших доходів суду першої інстанції не надав. Інших підстав відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення його від сплати судового збору, позивач суду першої інстанції не вказав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.07.2021 року отримана ОСОБА_1 02.08.2021 року, однак недоліки позовної заяви у встановлений строк усунуті не були.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав вважати позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повернути її позивачеві.

Доводи апеляційної скарги є помилковими, та зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу та роз`яснює, що згідно положень ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Також, згідно ч. 1 ст 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що звертаючись до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі зазначив свою адресу 61022, м. Харків, до запитання ОСОБА_3 .

Апеляційним судом на вказану адресу неодноразово направлялися ухвали про відкриття провадження у справі, проте апелянт їх не отримував, а тому останні були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Колегія зазначає, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», п. 109 ).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 вказано, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Таким чином, ОСОБА_2 , який є ініціатором апеляційного провадження, ходом судового провадження не цікавився, та не вчиняв жодних процесуальних дій, спрямованих на визначений цивільно-процесуальним законодавством термін розгляду справи.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Щодо судових витрат

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на оскаржувану ухвалу не була оплачена судовим збором, сплата якого відстрочена ухвалою апеляційного суду від 08 червня 2022 року до винесення судового рішення.

За змістом п.32 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд вправі застосувати щодо одного й того самого заявника і за однією й тією ж його заявою (скаргою) як відстрочення, так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати. Зазначені дії можуть мати місце у різній послідовності або в сукупності.

Таким чином, за наслідками апеляційного розгляду справи з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2021 року - залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн., сплата якого була відстрочена.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 березня 2023 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді: Т.В. Одринська

В.П. Пікуль