УХВАЛА

Іменем України

"04" грудня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення невиплаченої заробітної плати стягнення та середнього заробітку за весь час затримки виплати,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Соломонюк С.А. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь ОСОБА_1 заборгованість по невиплаті заробітної плати у розмірі 91933,93 грн.; стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час затримки з виплати заробітної плати з розрахунку середньоденного доходу у розмірі 400,36 грн. за один день до прийняття рішення, але не більше шести місяців, тобто до 11.03.2024 року; стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України в наступному.

Згідно п.4 та п.5 ч.3 ст.175ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, у прохальній частині позовної заяви представник позивача просить стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн., натомість ОСОБА_2 не зазначена в якості учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, в силу закону позивач звільнений від сплати судового збору щодо вимоги майнового характеру, а саме про стягнення невиплаченої заробітної плати.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.117 Кодексу законів про працю України середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19, зроблено висновок, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Так, у відповідності до п.1. ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн та 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1073,60 грн.

З огляду на положення наведених норм законів, позивачу за позовну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні) необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн. або надати або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір у розмірі 1073,60 грн необхідно перерахувати за наступними реквізитами для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у Жит.обл/Корольов. р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0006832; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101;__________ (код ЄДРПОУ для юридичних осіб / РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Корольовський районний суд м. Житомира.

При цьому, позивач повинен надати суду платіжний документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків шляхом сплати належного судового збору в порядку та розмірах визначених Законом України «Про судовий збір» з долученням платіжного документу до матеріалів справи, або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення невиплаченої заробітної плати стягнення та середнього заробітку за весь час затримки виплати - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатись не поданою та повертається позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про залишення позову без руху не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду. Окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала щодо визначення розміру судових витрат.

Суддя О. Й. Адамович