Єдиний номер справи 490/736/21
Провадження 22-ц812/204/23 Головуючий по 1 інстанції Гуденко О.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2023р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Самчишина Н.В.,

секретар судового засідання Лівшенко О.С.,

за участі: представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2022р.

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

встановила:

У лютому 2021р. ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначала, що відповідач був членом сім`ї її померлого чоловіка ОСОБА_4 , зареєстрований у вказаній квартирі та періодично в ній проживав.

Посилаючись на те, що з відповідачем у родинних відносинах не перебуває, останній за комунальні послуги не сплачує, у спірній квартирі його речі відсутні, кореспонденція йому не надходить, у 2017р. він виїхав до іншого житлового приміщення, де, як їй відомо, створив нову сім`ю та господарює, що свідчить про втрату права на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, у зв`язку з відсутністю за місцем проживання без поважних причин понад 2 роки, позивачка просила про задоволення позову.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2022р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.405 ЦК член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За правилами ст.156 ЖК члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

В силу статей 71,72 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно зі ст.107 ЖК наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму.

У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

У роз`ясненнях, що містяться в п.10,11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року, передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування житловим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його

сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право

користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від

пред`явлення позову про це. Разом з тим належить враховувати, що

згідно п.5 ст.71 ЖК інваліди, влаштовані в будинки-інтернати або інші

установи соціальної допомоги, мають право на збереження за ними

жилої площі протягом 12 місяців.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які

фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного

місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка,

переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці,

перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений

пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами

і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних,

розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність

яких пов`язана з постійним пересуванням), у період її виконання

можуть бути визнані на підставі ст.107 ЖК такими, що втратили

право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у

зв`язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселенні на

жилу площу членів сім`ї або в інших випадках забезпечення їх жилою

площею для постійного проживання.

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування

жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави,

передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд

вправі тільки за згодою позивача.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2018р. рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №601, у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 змінено договір найму чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 з визнанням ОСОБА_2 наймачем цієї квартири.

За даними довідки ОСББ «Ракетне урочище 71А» від 12 січня 2021р. в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 79,8 м2 зареєстровані: наймач ОСОБА_2 з 05.11.2014р., внук ОСОБА_3 , 1988 року народження з 21.10.2005р.

На підтвердження факту вибуття на інше місце проживання чи тривалого не проживання за місцем реєстрації, оскільки в позовній заяві підстави позову зазначені суперечливо, позивачкою надано лише один доказ акт про не проживання.

В цьому акті містяться підписи двох осіб із зазначенням, що це сусіди, і що вони підтверджують не проживання відповідача за місцем реєстрації з 25 жовтня 2019р. Підписи цих осіб завірено посадовою особою ОСББ «Ракетне урочище 71А». Дата складання цього акту відсутня.

Позивачка хоча і зазначає, що фактичне місце проживання відповідача їй не відоме, однак висловлює свою обізнаність з його приватним життям, участі у розгляді спору не приймала, а її представники неодноразово подавали заяви про розгляд справи за відсутності позивачки.

Для позбавлення такого суттєвого для відповідача права на проживання в житловому приміщенні, яке згідно часу реєстрації виникло у нього набагато раніше ніж у позивачки, недостатньо такого доказу як вказаний акт.

Таким чином, виходячи з наданих доказів неможливо з`ясувати поважність причин не проживання відповідача у спірній квартирі або ж його вибуття на інше місце проживання.

За таких обставин, а саме недоведеності позовних вимог належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами, суд дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними, так наявним у матеріалах справи доказам суд дав оцінку у відповідності з вимогами ст.89 ЦПК.

Аргументи щодо необхідності сплачувати за комунальні послуги за відповідача підлягають відхиленню, так як не позбавляють позивачку права на пред`явлення позову до останнього про пропорційне відшкодування цих витрат.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2022р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2023р.

Головуючий: Судді: