УХВАЛА

22 березня 2023 року м. Шаргород

Справа №130/1165/22

Провадження №2-ві/152/1/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області - Славінська Н.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, про визнання недійсною державної реєстрації речового права, про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію,

встановив:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, про визнання недійсною державної реєстрації речового права, про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію.

13.03.2023 року до Шаргородського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. (а.с.43 т.2), яка мотивована тим, що позивач бажає, щоб означену справу об`єднали із іншою справою, що знаходиться у провадженні судді Шаргородського районного суду Соколовської Т.О., у зв`язку із чим заявляє відвід судді Роздорожній А.Г., не зазначаючи при цьому підстав для відводу, передбачених ЦПК України.

Ухвалою суду від 17.03.2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано до канцелярії Шаргородського районного суду для визначення у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, судді для розгляду питання про відвід головуючого у справі судді, оскільки суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу (а.с.44 т.2).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 21.03.2023 року для розгляду заяви про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. визначено суддю Шаргородського районного суду Славінську Н.Л., яка, відповідно до ухвали від 21.03.2023 року призначила розгляд заяви про відвід судді без повідомлення та виклику учасників справи (а.с.52 т.2).

Згідно із вимогами ч.ч.2, 3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч.7 ст.40 ЦПК України).

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи… (ч.8 ст.40 ЦПК України).

Частиною 13 ст.7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Частиною 3 ст.39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу судді визначені в ст.36 ЦПК, зокрема, суддя підлягає відводу, якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач, усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, чи розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, суддя підлягає відводу у випадку повторної участі судді у розгляді справи, що передбачено ст.37 ЦПК України.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Згідно із вимогами ч.2 ст.40 ЦПК України, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Роздорожної А.Г. суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з ст.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 3 Кодексу суддівської етики передбачено, що суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено… (ст.10 Кодексу суддівської етики).

Положеннями частин 1, 3 статті 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (остаточне - 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1 ст.40 ЦПК України).

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст.40 ЦПК України).

При розгляді судом заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г., судом встановлено, що в заяві про відвід судді заявник не зазначила жодних обставин, передбачених ЦПК України для відводу судді, а лише вказала, що бажає, аби означена цивільна справа була об`єднана із іншою справою за її позовом, що знаходиться в провадженні судді Шаргородського районного суду Соколовської Т.О., та розглядалася останньою.

Вказана обставина не свідчить про упередженість судді Роздорожної А.Г., а, на переконання суду, свідчить про те, що заявник бажає обирати склад суду, який розглядатиме цивільну справу за її позовом, на власний розсуд шляхом заявлення безпідставного відводу судді для усунення останньої від розгляду справи, що є неприпустимим, оскільки ч.1 ст.33 ЦПК України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Роздорожної А.Г. не підлягає задоволенню.

При цьому, права позивача та відповідачів - не порушуються.

У зв`язку із цим, після вирішення заяви про відвід судді справу слід передати до канцелярії суду для передачі справи визначеному складу суду для продовження судового розгляду.

Керуючись ст.ст.33, 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Роздорожної Андреї Гаврилівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, про визнання недійсною державної реєстрації речового права, про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію, - відмовити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, про визнання недійсною державної реєстрації речового права, про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію до канцелярії Шаргородського районного суду для передачі раніше визначеному відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України складу суду для продовження судового розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 22.03.2023 року.

Суддя: