Справа №359/9841/22
Провадження №2-з/359/6/2023
УХВАЛА

20 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Семенюти О.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 в особі представника- адвоката Вітер В`ячеслава Миколайовича про вжиття заходів забезпечення позову,-

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Вітер В.М. звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просить з метою забезпечення позову ОСОБА_1 заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )вчиняти дії щодо продажу житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 105; -заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав), щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 105; - заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчиняти дії щодо продажу земельної ділянки за кадастровим номером: :06:024:0058, площею 0.03 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208; - заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів( реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав), щодо земельної ділянки за кадастровим номером :06:024:0058, площею 0,03 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 208.

В обгрунтовання заяви посилається, що на початку 2022 року у якості забезпечення виконання ОСОБА_1 обов`язку купівлі земельної ділянки кадастровий номер: :06:024:0058 та розміщеного на ній житлового будинку садибного типу, загальною площею 75,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , він передав ОСОБА_2 в якості завдатку 10000 доларів США, про що сторонами 05.02.2022 складено двосторонню розписку. 24 лютого 2022 року розпочалася широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України. Вказує, що після припинення активних бойових дій та стабілізації поточної обстановки у м. Київ та Київській області, почав розшукувати ОСОБА_2 , та дізнався, що вона виїхала до США і повертатися до України не планує. Тому шляхом електронного листування, за допомогою месенджерів Viber, WhatsApp, звернувся до ОСОБА_2 з проханням повернути кошти або знайти можливість для укладення договору через представника. Проте, ОСОБА_2 від обговорення даного питання та взагалі від спілкування з позивачем ухиляється. З огляду на те, що сума завдатку є досить вагомою, а також на те, що з моменту передавання коштів пройшло багато часу, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. Також зазначає, що знайшов в мережі інтернет оголошення про продаж будинку, за який він надав такий значний завдаток, рекламу та продаж здійснює агентство нерухомості. Вважає, що вказане майно може бути в будь-який час відчужене та перереєстровано на користь третіх осіб, що зробить неможливим або значно ускладнить виконання рішення суду у разі його постановлення на користь заявника, а відтак й порушить права заявника на судовий захист. Застосування заходів забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно залишається в її власності, а можливість розпоряджатися буде обмежено лише на час розгляду справи. Також вважає за можливе не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки позов забезпечується, зокрема, забороною відчуження будинку та земельної ділянки, внесення у відповідний реєстр відомостей про заборону відчуження, ймовірність можливих збитків, які спричинені забезпеченням позову, якщо судом буде відмовлено у задоволенні позову, відсутня.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних відносин.

ОСОБА_1 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму завдатку в розмірі 10000 доларів США, штраф в розмірі 10000 доларів США, а всього 20000 доларів США в еквіваленті до національної валюти України-гривні на день винесення судового рішення а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 7313,72 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою від 17 січня 2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження по справі № 359/9841/22, провадження № 2/359/891/2023 за правилами загального позовного провадження, та призначено до підготовчого судового засідання.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад (одним з принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Воно полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви про забезпечення позову.

Зі змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320368678 від 17.01.2023 вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,03 га, кадастровий номер :06:024:0058, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . З інформації сформованої за допомогою додатку « Реєстр нерухомості» № 1 від 17.01.2023 вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності житловий будинок садибного типу та господарчі споруди, загальною площею 75,7 кв.м., житлова площа 34,9, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні записи про застосування обтяжень щодо нерухомого майна відповідача. Ця обставина переконливо свідчить про те, що ОСОБА_2 може в будь-який час відчужити вказані об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Після вжиття цього заходу виконання можливого рішення суду про задоволення позову, пред`явленого ОСОБА_1 , об`єктивно стане неможливим. Це свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав ОСОБА_1 .

Предметом спору за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , є позовні вимоги майнового характеру, а саме стягнення суми завдатку в розмірі 10000 доларів США, внесеного у якості забезпечення виконання обов`язку купівлі земельної ділянки, кадастровий номер: :06:024:0058, та розміщеного на ній житлового будинку садибного типу, загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 34,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнення суми штрафу в розмірі 10000доларів США. Зазначена обставина свідчить про те, що заборона ОСОБА_2 розпоряджатися нерухомим майном є співмірним заходом забезпечення позову, який повністю відповідає змісту позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 , оскільки існує ризик відчуження зазначеного вище нерухомого майна.

Безумовно, вжиття вказаного заходу призведе до втручання держави у право ОСОБА_2 на мирне володіння її майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства, а також запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати нерухоме майно: земельну ділянку та житловий будинок. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Крім того, заборона розпоряджатися цим нерухомим майном полягає у позбавленні ОСОБА_2 можливості лише відчужити вказане майно, а не володіти або користуватися ним. Наведене свідчить про те, що заборона розпоряджатися вказаним нерухомим майном не призведе до жодних негативних наслідків для відповідача. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення позову, пред`явленого ОСОБА_1 , допустимо заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо продажу земельної ділянки за кадастровим номером: :06:024:0058, площею 0.03 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208 та житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 105. Водночас, підстави для заборони іншим особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження вказаного майна, відсутні. Тому у задоволенні заяви в частині інших вимог, заявлених ОСОБА_1 , слід відмовити.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо продажу житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 105.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо продажу земельної ділянки за кадастровим номером: :06:024:0058, площею 0.03 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині інших вимог відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з 20.01.2023, як дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Суддя О.Ю. Семенюта