Справа №:206/5280/21
Д ОДАТК ОВ Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Булгакової Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про повернення безпідставно набутих грошових коштів, -
Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви представника відповідача були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення судової повістки до електронного кабінету представника позивача та довідкою про доставлення судової повістки до електронної скриньки представника позивача.
Згідно положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у змісті заяви сторони відповідача про ухвалення додатково рішення міститься клопотання про розгляд відповідної заяви без участі представника відповідача.
Суд, вивчивши заяву сторони відповідача про ухвалення додаткового рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2022 року було відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про повернення безпідставно набутих грошових коштів.
В судовому засіданні із розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представник відповідача зробив усну заяву про те, що у випадку відмови в задоволенні позову стороною відповідача згідно вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів від дня ухвалення рішення, до суду будуть подані докази понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення у справі, яким відмовлено у задоволенні позову, було ухвалене 24.02.2023 року.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо здійснення розподілу судових витрат відповідача понесених на професійну правничу допомогу надійшла до суд 01.03.2023 року шляхом формування документів в системі «Електронний суд».

Отже, відповідачем дотриманий встановлений законом процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат.

Також відповідачем дотримано положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України, оскільки в матеріалах заяви наявна квитанція №91759 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС ОСОБА_1 , яка свідчить про надсилання копії заяви та додатків до неї позивачу у справі.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Разом із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення представник відповідача надав суду:

- детальний опис наданої послуги (вивчення та аналіз позовної заяви по справі №206/5280/21 - 2 год; консультування щодо перспектив захисту інтересів клієнта в суді першої інстанції - 2 год; підготовка та направлення відзиву на позовну заяву по справі №206/5280/21 - 5 год.; участь в судовому засіданні по справі по справі №206/5280/21 - 2 зсідання орієнтовно по 2 години, з урахуванням часу на приїзд до суду);

- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 року укладеного між ТОВ «Проше Лізинг Україна» та АО «КПД Консалтинг» згідно якого, за представництво інтересів замовника в судах першої інстанції винагорода становить 30000,00 грн.;

- копію договору аутсорсингу щодо принципів співпраці від 24.05.2021 року укладеного між ТОВ «Проше Лізинг Україна» та АО «КПД Консалтинг»;

- копію заявки на надання юридичних послуг №9 від 13.07.2022 року до Договору аутсорсингу щодо принципів співпраці від 24.05.2021 року та Договору про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 року (замовник передає, а виконавець приймає на супроводження справу №206/5280/21; виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо представництва та захисту його інтересів у відповідних інстанціях судів України; розмір винагороди, порядок, строки та умови надання послуг за цією заявкою визначаються договором професійної правничої допомоги від 24.05.2021 року);

- копію акту №1 про надані послуги до заявки на надання юридичних послуг №9 від 13.07.2022 року на суму 12500,00 грн. без ПДВ;

- копію рахунку на оплату від 13.07.2022 року та копію платіжного доручення від 05.08.2022 року про оплату послуг на суму 12500,00 грн. без ПДВ;

- копію рахунку на оплату від 27.02.2023 року на суму 12500,00 грн. баз ПДВ;

- копію ордеру серії ВН №1106673 від 19.01.2022 року на представлення інтересів відповідача адвокатом Чередніченко М.М., який виданий АО «КПД Консалтинг».

У змісті відповіді позивача на відзив відповідача міститься клопотання сторони позивача про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, у якому представник позивача посилалась на положення ст. 137 ЦПК України, вказувала, що Верховним Судом в постанові від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц визначено, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватись критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. З огляду на зазначене вбачається неспівмірним зазначена відповідачем сума судових витрат (правової допомоги) у розмірі 30 тис. грн. до наданих послуг (складання відзиву на позовну заяву). Також представниця вказувала, що відповідач надав копію договору про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 року укладеного між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та АО «КПД Консалтинг», при цьому, відзив на позовну заяву підписаний адвокатом Літвіновим Є. і доказів його повноважень (договору між ним та відповідачем) не надано. Згідно постанови ВС від 20.11.2018 року у справі №910/23210/17 визначено, що види робіт та послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону. Витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування. Також, ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом є самостійною підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу (постанова ВС від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17).

Суд зазначає, що разом із заявою про ухвалення додаткового рішення відповідачем подано детальний опис робіт та наданих послуг, а ордер адвокату Літвінову Є.В. на представлення інтересів відповідача був виданий АО «КПД Консалтинг», крім того між ТОВ «Проше Лізинг Україна» та АО «КПД Консалтинг» був укладений договір аутсорсингу щодо принципів співпраці від 24.05.2021 року.

Поряд із цим, ураховуючи наявність заперечень сторони позивача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про зменшення заявлених до стягнення судових витрат відповідача до 15000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом,

а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16- ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Здійснюючи зменшення суми судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу суд враховує участь представника відповідача у двох судових засіданнях, однак вважає неспівмірною вартість послуг АО щодо надання інших зазначених в описі робіт послуг правничого характеру, у тому числі складання відзиву на позовну заяву, адже станом на час надання таких послуг відповідачу, існувала та існує стала судова практика щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності у аналогічних лізиногових відносинах навіть на рівні суду касаційної інстанції, при цьому, в інших подібних справах ТОВ «Порше Лізинг Україна» також виступало відповідачем, тож аналіз матеріалів справи, консультування та складання відзиву на позовну заяву за наявності попередніх аналогічних справ не може бути співмірним до 30000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про повернення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21.03.2023 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1в, ).

Суддя -