Ухвала

19 січня 2023 року

м. Київ

справа № 461/4534/20

провадження № 61-6269св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про приведення стіни до попереднього стану, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про приведення стіни до попереднього стану, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року залишено без змін.

13 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 рокуу вказаній цивільній справі.

В касаційній скарзі заявник просив суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 рокузалишено без змін.

24 жовтня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 11 листопада 2021 року Верховний Суд ухвалив постанову, в якій не вирішив заявлену ним позовну вимогу про зобов`язання відповідача демонтувати улаштований пінопласт на несучій стіні фасаду кухні 11-1 та житлової кімнати 11-2 та привести несучу стіну до попереднього стану, шляхом відновлення штукатурки вапняно-пісковим розчином.

10 січня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею вказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів (стаття 209 ЦПК України).

Таким чином, цивільним процесуальним законодавством передбачено можливість ухвалення додаткового судового рішення саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, ніж ті, що передбачені статтею 270 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає про не вирішення судом касаційної інстанції заявленої ним позовної вимоги, тоді як суд касаційної інстанції власне судове рішення по суті заявлених позовних вимог у цій справі не ухвалював, а залишив рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 року без змін, постанова Верховного Суду від 11 листопада 2021 року містить всі передбачені цивільним процесуальним кодексом висновки, немає підстав, передбачених статтею 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про приведення стіни до попереднього стану, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов