ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1825/15Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/6/23 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2023 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,
розглянувши без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 607/1825/15 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, АТ «Альфа-Банк» подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року залишено без змін.

18 січня 2023 року представником ОСОБА_5 - адвокатом Лисенком А.О. через засоби поштового зв`язку (трек-номер 890) подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 17000 грн.

Частиною 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Апеляційний суд вважає за доцільне справу розглядати за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст.15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

06 грудня 2022 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_5 - адвоката Лисенка А.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначено, що відповідач ОСОБА_5 у зв`язку із апеляційним розглядом справи очікує понести витрати орієнтовно у розмірі 15 000.00 грн. Даний відзив направлено на адресу позивача АТ «Альфа-Банк».

У справі, яка переглядається апеляційний судом, представником відповідача ОСОБА_5 - адвокатом Лисенком А.О. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених за апеляційний розгляд, надано належним чином завірені копію Договору про надання правничої допомоги №1 від 17 листопада 2022 року, який укладено між ОСОБА_5 та Адвокатським об`єднанням «Донець і Партнери» в особі адвоката Лисенка А.О., Акту виконаних робіт від 11 січня 2023 року (до Договору про надання правничої допомоги №1 від 17 листопада 2022 року), згідно яких вартість робіт складає 17000.00 грн. за надану правничу допомогу в обсязі, зазначеному в Акті, товарні чеки від 17 листопада 2022 року та від 11 січня 2023 року про оплату за надання правничої допомоги в сумі 17 000.00 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору про надання правової допомоги №1 від 17 листопада 2022 року, за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 1000 грн. за одну годину роботи адвоката.

Як вбачається із Акту виконаних робіт від 11 січня 2023 року, в якому детально описано обсяг виконаних робіт, адвокатським об`єднанням у зв`язку із наданням правової допомоги ОСОБА_5 , у суді апеляційної інстанції виконано наступні роботи:

- консультація адвоката (1 години - 1000 грн.);

- ознайомлення з апеляційної скаргою та її аналіз (2 години - 2000 грн.);

- підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу (4 години - 4000 грн.);

- підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (1 години - 1000 грн.);

- підготовка та подання клопотання про відкладення розгляду справи (1 години - 1000 грн.);

- підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (1 години - 1000 грн.);

- підготовка та участь у судовому засіданні (2 години - 2000 грн.);

- участь у судовому засіданні (1 години - 1000 грн.);

- підготовка та участь у судовому засіданні (2 години - 2000 грн.);

- підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення (2 години - 2000 грн.).

Згідно товарного чеку б/н від 17 листопада 2022 року вбачається, що ОСОБА_5 за надання правничої допомоги (згідно Договору про надання правової допомоги №1 від 17 листопада 2022 року) оплатила Адвокатському об`єднанню «Донець і Партнери» 7000.00 гривень.

Згідно товарного чеку б/н від 11 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 за надання правничої допомоги (згідно Договору про надання правової допомоги №1 від 17.11.2022 року) оплатила Адвокатському об`єднанню «Донець і Партнери» 10 000.00 гривень.

Таким чином витрати відповідача ОСОБА_5 на професійну правничу (правову) допомогу у суді апеляційної інстанції підтверджені належними та допустимими доказами.

Матеріали справи не містять клопотання позивача АТ «Альфа-Банк» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що слід розділяти поняття «зменшення судових витрат» та «розподіл судових витрат».

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин четвертої, п`ятої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частини третя-п`ята, дев`ята статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові КГС в складі Верховного Суду від 22 грудня 2021 року в справі № 873/212/21.

Разом з цим, проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачеві адвокатом Лисенком А.О. послуг, а також подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Колегія суддів зазначає, що акт здачі-приймання правової допомоги згідно договору від 11 січня 2023 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Апеляційний суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На думку апеляційного суду, послуга щодо підготовки та направлення відзиву на апеляційну скаргу поглинається такою послугою, як ознайомлення та аналіз апеляційної скарги, з урахуванням витраченого адвокатом часу на надання останньої (2 години).

Крім того, наведені в акті послуги щодо підготовки та подання клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про відкладення розгляду справи, на які, як зазначено в акті, адвокатом було витрачено в загальному 3 години, на переконання апеляційного суду, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України та не є співмірним зі складністю справи.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи №607/1825/15 та виконані роботи (надані послуги), апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_5 - адвоката Лисенка А.О. про розподіл правничої допомоги та відшкодування з АТ «Альфа-Банк» витрат на професійну правничу допомогу за апеляційний розгляд даної справи у сумі 12 000.00 грн (17 000.00 грн. - 5 000.00 грн), оскільки такий розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

У зв`язку з тим, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги позивачеві в сумі 12 000.00 грн, покладаються на АТ «Альфа-Банк».

Керуючись ст. ст. 141, 270, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені за апеляційний розгляд даної справи у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копiйок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту додаткової постанови - 06 лютого 2023 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , адреса місцезнаходження 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська 100.

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Головуючий

Судді