ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/35/23
Провадження №2/477/287/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання - Резуник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з липня 2017 року по 01 грудня 2022 року в сумі 89 037, 51 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 29 листопада 2006 року по 16 грудня 2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . За рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 19 липня 2017 року. Вказане рішення суду та виданий на його підставі виконавчий лист для його виконання позивачем пред`явлено до виконання за місцем проживання боржника до Корабельного відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Однак, як зазначає позивач, відповідач аліментні зобов`язання не виконує та станом на 01 грудня 2022 року має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 89 037, 51 грн.

Враховуючи, що заборгованість по аліментам виникла виключно з вини відповідача, тому ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому відповідно до наданого нею розрахунку просила суд стягнути з ОСОБА_2 неустойку зі сплати аліментів відповідно до частини першої статті 196 СК України в розмірі заборгованості по аліментам, так як нарахований розмір пені є значно вищим.

Ухвалою судді від 18 січня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій просила позов задовольнити, а судове засідання проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про визнання позовних вимог. Просив справу розглядати без його участі.

Представник третьої особи - Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 29 листопада 2006 року по 16 грудня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 29 листопада 2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції та рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2017 року по справі №477/1754/17 (а.с.12, 14).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17 лютого 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, вбачається, що в період шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 (а.с.20).

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2017 року і до повноліття дитини (а.с.13).

Зі змісту розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07 грудня 2022 року №54618349/108-37/14 вбачається, що на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року №477/1384/17, ОСОБА_1 01 вересня 2017 року видано виконавчий лист для примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з відповідача, який нею пред`явлено до виконання за місцем проживання боржника до Корабельного відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до вищевказаного розрахунку заборгованості, здійсненого головним державним виконавцем Корабельного відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01 грудня 2022 року становить 89 037, 51 грн. (а.с.15-17).

Враховуючи що вказана заборгованість виникла з вини відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення пені за несплату аліментів та її позов підлягає задоволенню, виходячи в наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 194 СК України, визначено, що заборгованість за аліментами, яка стягується відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 (провадження № 14-616цс18) дійшла наступного правового висновку.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статті 196 СК України, суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні.

Позивачем ОСОБА_1 до суду надано довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з липня 2017 року - часу стягнення аліментів по грудень 2022 року, та в позовній заяві наведено розрахований розмір неустойки (пені) станом на 01 грудня 2022 року, відповідно до якого розмір неустойки становить 709 969, 20 гривень, який у свою чергу відповідачем не оспорювався та відповідно іншого розрахунку ним не надано, з огляду на що, суд вважає, що розмір неустойки, наданий позивачем є належним та вірно розрахованим, тому погоджується з наданим розрахунком.

Згідно вказаного розрахунку заборгованості, дослідженого в сході розгляду справи, вбачається, що відповідачем частково сплачувалися аліменти за рішенням суду від 17 серпня 2017 року та матеріали справи не містять, а відповідачем відповідно не надано доказів неможливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

У виникненні заборгованості по аліментах вбачається пряма вина відповідача ОСОБА_2 , який безпідставно не виплачував аліменти у визначеному судом розмірі.

За змістом статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За загальним правилом, визначеним у законодавстві, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2019 року справа №661/905/19.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях відповідача ОСОБА_2 наявна винна поведінка щодо виникнення та несплати заборгованості по аліментах, оскільки саме через несплату аліментів та не вжиття ним заходів щодо їх погашення, пов`язано виникнення вказаної у позові заборгованості по аліментах.

У відповідності до частини третьої статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини першої передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В заяві від 16 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнав позов повністю.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, суд приймає визнання позову відповідачем - ОСОБА_2 .

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 свідомо не сплачував аліменти на утримання дитини, через що виникла вказана заборгованість, яка станом на день 01 грудня 2022 року становила 89 037, 51 грн, відтак заявлені позовні вимоги в частині визначення розміру заборгованості по сплаті аліментів з яких необхідно вираховувати пеню складає суму заборгованості по аліментах, що відповідає положенням статті 196 СК України, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 неустойку за прострочення по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 89 037 (вісімдесят дев`ять тисяч тридцять сім) гривень 51 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 судовий збір на користь держави в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

третя особа - Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 54052, м. Миколаїв, вул. Океанівська, 1А, .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО