Справа № 516/300/22
Провадження № 2-в/516/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.

за участю секретаря Комашко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міьского суду Одеської області розглянувши впорядку спрощеного позовного провадження справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Голопристанського районного суду Херсонської області № 654/1169/ 21за за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 13.12.2022 року відкрито спрощене провадження про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 654/1169/21 за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності.

Підставою для відновлення втраченого провадження є ухвала Верховного Суду від 03.11.2022 р., направлені копії матеріалів касаційного провадження № 61-3348ск22 у вказаній справі. 16.05.2022 р. відкрито касаційне провадження у вищенаведеній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.11.2021р. та постанову Херсонського апеляційного суду від 17.02.2021р.

Учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки в суду не повідомили.

Представник позивача адвокат Грицак К.В. надала до суду копії всіх наявних матеріалів цивільного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 654/1169/ 21 за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст.3Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25травня 2006року №740 (далі - Порядок).

Згідно з абз.4 п.2 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Відповідно до п.п.12-14 Порядку суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.

Наявні в матеріалах справи документи, які були досліджені в судовому засіданні та наявність судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень є достатніми даними для відновлення втраченого судового провадження в частині Ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області про відкритт провадження від 11.05.2021; Ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області про відкриття провадженн від 27.05.2021; Ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області про об`єднання цивільних справ від 24.06.2021 ;Ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області про залучення у справі третьої особи від 20.08.2021; Ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області про призначення справи до судового розгліду від06.09.2021 ; Позовних заяв з додатками на 136 аркушах; рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.11.2021 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 17.02.2022 року у справі № 654/1169/ 21 за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності, а відтак суд прийшов до висновку про можливість часткового відновлення втраченого судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 353, 354, 493, 494 ЦПК України, - суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 654/1169/ 21 за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності, що оприлюдненні та зберігаються у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у частині :

1.Ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області про відкритт провадження від 11.05.2021 на 1 арк.;

2.Ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області про відкриття провадженн від 27.05.2021 на 1 арк.;

3.Ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області про об`єднання цивільних справ від 24.06.2021 на арк.;

4.Ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області про залучення у справі третьої особи від 20.08.2021 на 1 арк.;

5.Ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області про призначення справи до судового розгліду від06.09.2021 на 1 арк.;

6.Позовних заяв з додатками на 137 аркушах;

7.Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.11.2021 року, згідно тексту якого:

« Справа № 654/1169/21

Провадження №2/654/733/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності,

у с т а н о в и в:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Бехтерської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. До підготовчого засідання позивач подав заяву про уточнення позовних вимог.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті спадщину прийняли його дружина (мати позивача) ОСОБА_5 та син (брат позивача) ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 . Після її смерті спадщину прийняли її сини: ОСОБА_6 та ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача ОСОБА_6 .

Позивачу було відомо, що до спадкової маси увійшло зокрема домоволодіння, розташоване в с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області, але за життя брат запевнив позивача, що батько подарував йому свою частку, тому він вважав за недоцільне звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Після смерті брата позивач дізнався, що батько подарував не лише свою частку, а все домоволодіння, договір укладено без згоди матері.

На момент смерті батька позивач був людиною похилого віку, має велику кількість захворювань, систематично проходив лікування, постійно проживає в м. Одеса, що також створювало труднощі для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, а також те, що його ввели в оману щодо спадкового майна, позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, та просив надати йому додатковий строк в шість місяців на прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, 26 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду позов до Бехтерської територіальної громади про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності, посилаючись на те, що на праві спільної сумісної власності батькам позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належало домоволодіння, розташоване в с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області. Після смерті батьків та старшого брата позивач дізнався, що за договором дарування, укладеним 19.05.1986 між ОСОБА_4 (батьком) та ОСОБА_6 (братом), посвідченим Новофедорівською сільською радою, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_4 безоплатно у власність домоволодіння, розташоване в с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області. Тобто за вказаним договором батько подарував не лише свою частину, а все домоволодіння; договір було укладено без згоди матері.

Крім того, 28.01.2004 рішенням №5 виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району було підтверджено право власності на нерухоме майно житловий будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , та доручено Херсонському БТІ в Голопристанському районі видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_6 . На підставі вказаного рішення ОСОБА_6 19.02.2004 було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 від 28 січня 2004 року «Про підтвердження права власності на нерухоме майно», а також визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 , видане на підставі рішення виконкому Новофедорівської сільської ради №5 від 28 січня 2004 року, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 , оскільки до повноважень сільської ради не входить прийняття рішень про підтвердження права власності; рішення сільської ради не супроводжується відповідними документами в якості нормативної підстави його прийняття.

Ухвалою суду від 24 червня 2021 року вказані позови об`єднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Від Бехтерської сільської ради також надійшла заява про розгляд справи без представника сільської ради.

Представник третьої особи адвокат Коваленко В.В. надала до суду письмові пояснення, де зазначила, що позов ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не визнає, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку. Позов про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності також не визнає, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що вказане рішення вплинуло на його права та інтереси.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку на прийняття спадщини

Батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_4 ).

Згідно з інформацією, наданою завідуючим Голопристанською ДНК, після смерті ОСОБА_4 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшли заяви про прийняття спадщини за законом від його дружини ОСОБА_5 , та його сина ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_5 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) надійшла заява від її сина ОСОБА_6 , та від сина ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_5 ).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач посилається на те, що є людиною похилого віку (на момент смерті батька виповнилося 61 рік), мав проблеми зі здоров`ям, пов`язаних в тому числі, але не виключно, з віком, на підтвердження чого надав виписки з історії хвороби, висновки лікарів.

Проте, причини, на які посилається позивач, на думку суду, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.

Так, з матеріалів справи, а саме: виписки з історії хвороби №5882/416 період госпіталізації 23.04.2013 29.04.2013; виписки з історії хвороби №5882/416 період госпіталізації 13.07.2015 21.07.2015; виписки з історії хвороби №14862/1032 період госпіталізації 13.12.2017 20.12.2017, результатів обстежень, вбачається, що позивач періодично проходив нетривалі курси лікування, які мали періодичний характер.

На момент відкриття спадщини та протягом шести місяців після смерті батька ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позивач не перебував на стаціонарному лікуванні.

Позивачем не надано достатніх та належних доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки з наданих документів прямо не вбачається наявність таких труднощів через стан здоров`я, вік, а суд не володіє спеціальними знаннями для встановлення його фізичного стану, який перешкоджав би зверненню до нотаріальної контори, а тому позивач мав можливість у цей період звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.

Крім того, посилання позивача на значну відстань місця проживання від місця відкриття спадщини, як на поважну причину пропуску строку, є безпідставними, оскільки відстань від м. Одеса (місце проживання позивача) до с. Новофедорівка Скадовського (Голопристанського) району Херсонської області (місце відкриття спадщини) не є значною.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність вимог про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", із змінами і доповненнями, внесеними законами України станом на 28 січня 2004 року, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад;

2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад;

3) заслуховування звітів про роботу керівників підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад;

4) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об`єктів, які можуть надаватися у концесію; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Відповідно до п.п.10, п.б, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконкому ради належить облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на 28.01.2004) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 1) організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, а також шляхів місцевого значення; 2) виконання або делегування на конкурсній основі генеральній будівельній організації (підрядній організації) функцій замовника на будівництво, реконструкцію і ремонт житла, інших об`єктів соціальної та виробничої інфраструктури комунальної власності; 3) розгляд і внесення до відповідних органів виконавчої влади пропозицій до планів і програм будівництва та реконструкції об`єктів на відповідній території; 4) залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в розвитку потужностей будівельної індустрії і промисловості будівельних матеріалів, у створенні, розвитку та реконструкції об`єктів інженерного забезпечення і транспортного обслуговування; 5) визначення у встановленому законодавством порядку відповідно до рішень ради території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією; 6) підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; 7) встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність; 8) координація на відповідній території діяльності суб`єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів; 9) надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об`єктів містобудування незалежно від форм власності; б) делеговані повноваження: 1) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством; 2) організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів; 3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; 4) здійснення контролю за забезпеченням надійності та безпечності будинків і споруд незалежно від форм власності в районах, що зазнають впливу небезпечних природних і техногенних явищ та процесів; 5) організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників; 6) вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об`єкти нерухомого майна визначався Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5.

Рішенням Виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 від 28.01.2004 «Про підтвердження права власності на нерухоме майно» ухвалено: «Підтвердити право власності на нерухоме майно житловий будинок: ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Доручити Херсонському бюро техдокументації в Голопристанському районі видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 ».

На підставі вказаного рішення 19.02.2004 ОСОБА_6 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто оскаржуваним рішенням виконавчий комітет Новофедорівської сільської ради фактично передав у власність ОСОБА_6 нерухоме майно, яке не перебувало у комунальній власності. Крім того, підтверджуючи право власності ОСОБА_6 на будинок, орган місцевого самоврядування не посилається на жодний правовстановлюючий документ та підстави його прийняття, а лише керується ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою визначалися повноваження сільської ради, та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради «Про підтвердження права власності на нерухоме майно» №5 від 28.01.2004 є таким, що не відповідає приписам Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». А тому оскаржуване рішення та видане на його підставі свідоцтво про право власності на майно є незаконними.

Суд, з урахуванням встановлених обставин під час розгляду справи, дослідивши зібрані у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення позову в частині скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 від 28 січня 2004 року «Про підтвердження права власності на нерухоме майно».

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 , видане на підставі рішення виконкому Новофедорівської сільської ради №5 від 28 січня 2004 року, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 .

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2021 року.

Суддя В. М. Сіянко »

8.Постанови Херсонського апеляційного суду від 17.02.2022 року, згідно тексту якої:

«

ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи: 654/1169/21

номер провадження:22-ц/819/107/22

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.

секретар Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Коваленко Вікторія Вікторівна та ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Грицак Катерина Василівна на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Сіянка В.М. зі складенням повного тексту судового рішення 11 листопада 2021 року в цивільній справі №654/1169/21 за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

11 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду до Бехтерської територіальної громади з позовом, вимоги якого в подальшому уточнив та просив надати йому додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття в спадщину житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Позовну заяву мотивував тим, що його батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності подружжя належало домоволодіння, що розташоване в с. Новофедорівка, Голопристанського району Херсонської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 01.10.2008 року. Після смерті батька, спадкоємцями на все його майно були його дружина ОСОБА_5 та старший син ОСОБА_6 в рівних частках кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 09.10.2018 року.

30.10.2018 року до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , звернувся ОСОБА_6 - син померлої.

10.12.2019 року до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач, ОСОБА_1 , син померлої, якому рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.11.2019 року був наданий додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача, ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 02.05.2019 року.

Позивач зазначає, що йому було відомо про те, що до спадкової маси після смерті батька увійшло домоволодіння, розташоване в с. Новофедорівка, Голопристанського району, Херсонської області, але за життя брат запевнив його, що батько подарував брату свою частку, тому він вважав за недоцільне звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте після смерті брата, позивач дізнався, що батько подарував не лише свою частку, а все домоволодіння.

Вказує, що на момент смерті батька він був особою похилого віку, має велику кількість захворювань, систематично проходив лікування, постійно проживає в м. Одеса, що також створювало труднощі для нього у вчиненні дій щодо прийняття спадщини.

З посиланням на викладені обставини, а також на те, що його було введено в оману щодо обсягу спадкового майна, позивач вказував, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, що змусило його звернутися до суду із цим позовом.

21 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду позов до Бехтерської територіальної громади про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що його батькам ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) на праві спільної сумісної власності подружжя належало домоволодіння, розташоване в с. Новофедорівка, Голопристанського району, Херсонської області. Після смерті батьків та старшого брата ( ОСОБА_6 ) позивач дізнався, що за договором дарування, укладеним 19.05.1986 року між ОСОБА_4 (батьком позивача) та ОСОБА_6 (братом позивача), посвідченим Новофедорівською сільською радою, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_4 безоплатно у власність домоволодіння, розташоване в с. Новофедорівка, Голопристанського району, Херсонської області. Таким чином, батько подарував не лише свою частину, а все домоволодіння, проте договір укладено без згоди матері.

28.01.2004 рішенням №5 виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району було підтверджено право власності на нерухоме майно житловий будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , та доручено Херсонському БТІ в Голопристанському районі видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_6 . На підставі вказаного рішення ОСОБА_6 19.02.2004 було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що до повноважень сільської ради не входить прийняття рішень про підтвердження права власності; рішення сільської ради не супроводжується відповідними документами в якості нормативної підстави його прийняття, позивач просив визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 від 28 січня 2004 року «Про підтвердження права власності на нерухоме майно», а також визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 , видане на підставі рішення виконкому Новофедорівської сільської ради №5 від 28 січня 2004 року, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 .

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 червня 2021 року цивільну справу №654/1169/21 за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської територіальної громади про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та цивільну справу №654/1314/21 за ОСОБА_7 до Бехтерської територіальної громади про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності об`єднано в одне провадження та прийнято до розгляду, присвоєно номер справи №654/1169/21 (т.1 а.с. 111).

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 (т.1 а.с. 121).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 від 28 січня 2004 року «Про підтвердження права власності на нерухоме майно». Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 , видане на підставі рішення виконкому Новофедорівської сільської ради №5 від 28 січня 2004 року, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 . У задоволенні інших вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив із того, що зазначені позивачем причини пропуску шестимісячного строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є об`єктивними та такими, що не залежали від його волі; не є такими, що створювали для нього істотні труднощі для звернення його до нотаріуса з відповідною заявою.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності, суд першої інстанції виходив з того, що рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради «Про підтвердження права власності на нерухоме майно» №5 від 28.01.2004 року є таким, що не відповідає приписам Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому оскаржуване рішення та видане на його підставі свідоцтво про право власності на майно є незаконними.

Узагальнені доводи та вимоги апеляційних скарг.

21.12.2021 року ОСОБА_2 через свого представника, адвоката Коваленко В.В. звернулася до Херсонського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.11.2021 року в частині задоволених позовних вимог, а саме визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності скасувати та ухвалити нове, яким у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не звернув уваги на той факт, що ОСОБА_8 оскаржуючи рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтво про право власності не довів суду, що він є саме тією особою, чиї права та законні інтереси порушені, що він має право, в межах заявлених вимог, звертатися до суду з вказаним позовом.

Зважаючи на доводи, викладені у позовній заяві, письмові докази, долучені позивачем, стверджує, що доводи позивача є необґрунтованими та свідчать виключно про незгоду ОСОБА_1 з рішенням органу місцевого самоврядування та виданим свідоцтвом про право власності, що не є тотожним порушення права, свободи чи інтересу.

24.12.2021 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Грицак К.В. звернувся до Херсонського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.11.2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про надання йому додаткового строку в шість місяців на прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що його було введено в оману, однак про вказану обставину він не міг дізнатися тривалий час, зокрема відразу після смерті свого батька, з огляду на те, що він захворів, а також зважаючи на віддаленість між місцем його проживання та місцем відкриття спадщини.

Причини, з яких він не звертався до суду із відповідною позовною заявою про надання йому додаткового строку на прийняття спадщини, відразу після ознайомлення зі змістом договору дарування, були зумовлені тривалістю його хвороби.

Вважає, що судом не було взято до уваги документальні медичні відомості на підтвердження тієї обставини, що у нього було виявлено злоякісне новоутворення травної системи, що на думку апелянта і стало перешкодою у вчиненні ним дій щодо прийняття спадщини.

Окрім того, зазначає, що судом порушено правила щодо об`єднання справ за позовними заявами, оскільки за ухвалою суду справи були об`єднані 24.06.2021 року, тобто у день призначеного підготовчого судового засідання у справі №654/1314/21, однак після підготовчого засідання у справі №654/1169/21.

Доводи і заперечення інших учасників процесу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , адвокат Грицак К.В., яка діє від імені ОСОБА_1 посилаючись на законність рішення суду в частині задоволених позовних вимог, просить у вказаній частині судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

11.02.2022 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Грицак К.В. на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника, адвоката Грицак К.В.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , адвокат Коваленко В.В., яка діє від імені ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнала, рішення суду в оскаржуваній ним частині вважає законним та обґрунтованим.

Бехтерська територіальна громада, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, свого представника в судове засідання не направила, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не подавала, доказів поважності причин неявки у судове засідання суду апеляційної інстанції не надано, що з урахуванням вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи ОСОБА_2 , адвоката Коваленко В.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності вказаним вимогам закону не відповідає.

Фактичні обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

В матеріалах справи наявна копія договору дарування від 19.05.1986 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_6 прийняв у дар житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в

с. Новофедорівка, Голопристанського району, Херсонської області на землях радгоспу «Сонячний». Житловий будинок належить дарувальнику

ОСОБА_4 на підставі записів з господарської книги Новофедоровської сільської ради народних депутатів №111. Договір посвідчений у виконавчому комітеті Новофедорівської ради.

28.01.2004 року рішенням виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 на підставі заяви ОСОБА_6 та техдокументації було вирішено підтвердити право власності на нерухоме майно житловий будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Доручено Херсонському бюро технічної інвентаризації в Голопристанському районі видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок ОСОБА_6 по

АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 92).

19.02.2004 року Новофедорівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок 19.02.2004 року зареєстровано в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_6 в реєстровій книзі №2 за реєстровим №231.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ).

Згідно з інформацією, наданою завідуючим Голопристанською державною нотаріальною конторою від 25.02.2020 року № 155/02-14, після смерті ОСОБА_4 до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області 10.06.2010 року надійшли заяви про прийняття спадщини за законом від його дружини ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 )

Згідно інформації, наданою завідуючим Голопристанською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_5 заява про прийняття спадщини надійшла від ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 ), після смерті якого спадкоємцем є його дочка, ОСОБА_2 , яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом.

Із виписки історії хвороби ОСОБА_1 , комунальної установи «Міської клінічної лікарні №1» м. Одеса за №5882/416; №5882/416; 1482/1032 слідує, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 23.04.2013 по 29.04.2013 рік.; з 13.07.2015 року по 21.07.2015 рік; з 13.12.2017 по 20.12.2017 рік;

18.02.2020 року ОСОБА_1 перебував на обстеженні в інституті онкології; з 09.03.2021 року по 26.03.2021 рік перебував на лікуванні в кардіологічному відділенні.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на предмет законності рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, апеляційний суд виходить із такого.

За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Із викладеного слідує, що законодавець покладає на спадкоємця, у разі його окремого проживання від спадкодавця у конкретно (абсолютно - визначений) строк, а саме шестимісячний термін, обов`язок звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, законотворець передбачає, що саме спадкоємець має проявляти належну міру процесуальної поведінки, сумлінну заінтересованість з метою реалізацію власного права на прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Поряд з цим, законом передбачений виняток із загального правила, закріплений у ч.3 ст. 1272 ЦК України, яким регламентовано, що спадкоємець у разі пропуску строку, визначеного ч.1 ст. 1269 ЦК, наділений правом звернення до суду із позовом з вимогою визначення йому додаткового строку, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На законодавчому рівні не визначено конкретний (вичерпний) перелік обставин, які можуть слугувати правовими підставами для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, поважність причин пропуску такого строку носить оціночний характер, а тому правова оцінка таким обставинам надається судом у кожному випадку окремо, з урахуванням фактичних обставин справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В апеляційній скарзі, як і у позовній заяві ОСОБА_1 не оспорює факт обізнаності про смерть свого батька в день її настання, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини почався з 29.09.2008 року і закінчився 29.03.2009 року.

Судом першої інстанції встановлено, що у проміжки часи, а саме: 23.04.2013 року 29.04.2013 року, 13.07.2015 року 21.07.2015 року, 13.12.2017 року 20.12.2017 року позивач періодично перебував на стаціонарному лікуванні. Водночас, суд першої інстанції підставно вказав, що на момент відкриття спадщини та протягом шести місяців, ОСОБА_1 не знаходився на лікуванні.

Доказів, які б спростовували правильність цих висновків, матеріали справи не містять, не надано їх і в ході апеляційного перегляду справи.

Аргументи апеляційної скарги щодо встановлення у позивача злоякісного новоутворення травневої системи, що на думку апелянта є непереборною обставиною, пов`язаною з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини, апеляційний суд вважає неприйнятними, оскільки вказаний діагноз позивачу діагностовано 18.02.2020 року (т.1 а.с. 36), тобто ця обставина була виявлена та констатована зі сплином понад 10 річного строку по закінченню терміну, визначеного законом для прийняття спадщини.

З огляду на те, що ця обставина не стосується часових меж, протягом яких позивач мав право на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відтак вона не може бути визнана перепоною (перешкодою), яка вплинула на своєчасну реалізацію позивачем свого права.

Доводи позивача щодо введення його в оману, всупереч ст. 12,81 ЦПК України будь-якими доказами не доведені, а тому не можуть бути взяті до уваги і враховані судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.2.1, п.3.5 розділу II глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) заяви про прийняття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа.

Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Територіальна віддаленість місця проживання від місця відкриття спадщини, сама по собі також не може слугувати підставою для задоволення вимог позивача, оскільки позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини, шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори.

Та обставина, що ОСОБА_2 була залучена судом першої інстанції та приймала участь у розгляді справи, маючи процесуальний статус третьої особи, а не відповідача, сама по собі не вплинула на правильність висновків суду щодо наявності підстав для відмови у задоволенні вищевказаних позовних вимог.

Не може бути визнано підставою для задоволення апеляційних вимог і доводи позивача щодо порушення судом порядку об`єднання справ в одне провадження, оскільки указана обставина не вплинула та не перешкодила учасникам справи в реалізації ними своїх процесуальних прав.

Відтак, рішення суду першої інстанції у вказаній частині відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, а тому є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни, апеляційний суд не вбачає.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 , апеляційний суд виходить з наступного.

Із матеріалів справи слідує, що 28.01.2004 року рішенням виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 на підставі заяви ОСОБА_6 та техдокументації було вирішено підтвердити право власності на нерухоме майно житловий будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Доручено Херсонському бюро технічної інвентаризації в Голопристанському районі видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 92).

19.02.2004 року Новофедорівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності га житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок 19.02.2004 року зареєстровано в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_6 в реєстровій книзі №2 за реєстровим №231.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи підстави, за яких він звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності, посилався на відсутність у виконавчого комітету сільської ради, як власних так і делегованих повноважень щодо прийняття рішення про підтвердження права власності.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до правил та приписів статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином інтерес особи має бути законним, не суперечити законам України.

Верховний Суд при розгляді справи №233/3516/18-ц у постанові від 24.02.2021 року зазначив, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

У справі, що переглядається, позивач просить визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування №5 від 28.01.2004 року та свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 покликаючись на порушення своїх прав спадкоємця, після смерті батька ОСОБА_4 .

Проте всупереч вимогам ст.ст.12,81 ЦПК України відповідно до яких кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивач не надав суду докази на підтвердження того, що він є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та доказів того, що спірний будинок входив до спадкової маси після смерті батька.

Долучені на стадії апеляційного перегляду справи докази, надані представником ОСОБА_2 , адвокатом Коваленко В.В., які прийняті судом апеляційної інстанції підтверджують, що після смерті ОСОБА_5 (мати позивача), останньому на підставі постанови Херсонського апеляційного суду від 18.01.2022 року (справа №654/2559/19) було відмовлено у визначенні додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що позивач в установленому законом порядку не довів факт наявності порушення та/або оспорювання його прав та інтересів, що є самостійною правовою підставою для відмови у задоволенні позову, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення власного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідності до приписів ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обстави нам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням вимог норм матеріального права та недотриманням засад всебічності та повноти судового розгляду, що перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні вказаної частини позовних вимог.

Повний текст постанови складено 22.02.2022 року

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Грицак Катерина Василівна залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Коваленко Вікторія Вікторівна задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2021 року в частині визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №5 від 28 січня 2004 року «Про підтвердження права власності на нерухоме майно», визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення виконкому Новофедорівської сільської ради №5 від 28 січня 2004 року, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: В.О.Бездрабко

Л.А. Приходько »

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя: О.Х. Ширінська