Справа № 214/591/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 25 січня 2023 року, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення сином повноліття.

За результатами автоматизованого розподілу матеріали позовної заяви передано в провадження судді Ткаченку А.В. 25 січня 2023 року.

У порядку ч.6 ст.187 ЦПК України 27 лютого 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 07 травня 2012 року та по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, та з їх грубим порушенням, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з такого:

- до позовної заяви не долучено жодних документів, за якими можливо було б ідентифікувати особу позивача ОСОБА_1 , встановити відомості про її дату народження, зареєстроване місце проживання/перебування (копії паспорта, довідки органу реєстрації місця проживання громадян тощо), що має істотне значення, оскільки впливає на визначення підсудності пред`явленого нею позову Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- у вступній частині позову не зазначено реєстраційні номери облікових карток платників податків усіх учасників по справі, зазначена адреса відповідача є відмінною від адреси, яка вказана у відповіді з адресно-довідкового органу, що слід уточнити;

-звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, позивач не надає доказів в підтвердження факту проживання малолітньої дитини з нею, що має істотне значення для справи та впливає на перевірку дотримання позивачем правил альтернативної підсудності пред`явленого нею позову саме Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, адже відповідач значиться зареєстрованим на території Покровського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У зв`язку з цим позивачеві слід надати суду актуальні докази (акт чи довідку, засвідчені уповноваженими представниками житлово-комунального підприємства, управляючої компанії, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідальними посадовими особами органу місцевого самоврядування тощо із засвідченням печаткою, відомості з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання дитини тощо), які б свідчили, що дитина дійсно проживає з нею на території Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

-у позовній заяві зазначено про звільнення позивача від сплати судового збору за пред`явлення позову про стягнення аліментів, однак в порушення ч.4 ст.175 ЦПК України відсутнє посилання на конкретну норму спеціального Закону, що регламентує пільги по сплаті судового збору у справах про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), що слід уточнити. Крім того, у прохальній частині позову позивач одночасно заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, що є недоречним, адже вона й так звільнена в силу спеціального Закону, що не потребує додаткового звільнення судом. Вказані неузгодження слід усунути;

-всупереч п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України позивачем не визначено ціну позову за вимогою про стягнення аліментів, яка за своїм характером є майновою, та визначається за сукупністю усіх виплат, але не більше ніж за 6 місяців;

-із змісту позову слідує, що малолітній син сторін ОСОБА_4 проживає з позивачем та відповідачем, останній добровільно надає допомогу на утримання дитини. Разом з тим, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у позові відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, в чому конкретно полягає порушення прав позивача, що визначає наявність між сторонами спору та необхідність захисту прав судом, адже відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів;

-в порушення п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не коректно викладено зміст позовних вимог в аспекті обраного нею способу захисту з урахуванням вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, оскільки стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини здійснюється у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з визначенням мінімальної межі (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для мінімального гарантованого розміру аліментів, або розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для мінімального гарантованого розміру аліментів, який може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів). У зв`язку з цим позивачеві слід відкоригувати зміст прохальної частини позову та привести його у відповідність до вимог закону;

- із змісту позову не можливо встановити, чи працює офіційно відповідач, який має рівень його доходів, що має істотне значення для справи, оскільки впливає як на розмір щомісячних аліментних платежів. У випадку неможливості самостійного надання таких доказів позивач не ставить питання про їх витребування у встановленому законом порядку;

-як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, позивач заявляє ОСОБА_3 як особу, на чию користь відповідач вже сплачує аліменти за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року (справа №214/9079/14-ц), однак в порушення ст.177 ЦПК України жодних доказів на підтвердження цьому до позову не долучає. Посилання на відсутність необхідності підтвердження цього з огляду на наявність судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень є помилковими, оскільки в розумінні ст.82 ЦПК України це не є підставою для звільнення від доказування; до того ж інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень у формі відкритих даних є обмеженою для фізичних осіб (персональні дані є прихованими), а тому не звільняє від обов`язку сторін у поданні доказів суду (у даному випадку копії судового рішення про стягнення аліментів) на підтвердження доводів, наведених у позові;

-зі змісту позову слідує, що ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 , в той час як третьою особою по справі позивачем заявлена ОСОБА_3 . Доказів, які б свідчили, що ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » до позову не долучено (посилання на розрахунок боргу по аліментам як доказ зміни третьою особою прізвища є неприйнятним, оскільки зміна прізвища особи може підтверджуватись виключно свідоцтвами, виданими органами державної реєстрації актів цивільного стану, інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану та первинними документами, що перебувають у віданні органів державної реєстрації актів цивільного стану).

Крім того, позивачем не виконано вимоги ч.2 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічний порядок засвідчення копій документів встановлений п.5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163:2020). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Окремо суд звертає увагу позивача, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у позивача. Про наявність оригіналів у іншої особи позивач повинен зазначити у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії цієї ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

При цьому суд звертає увагу позивача на її право на подання заяви про продовження визначеного судом процесуального строку на усунення недоліків у випадку неможливості усуненням недоліків позовної заяви в межах цього строку. Процесуальний порядок подання такої заяви регламентовано ч.2 ст.127 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко