Справа № 743/72/22
Провадження № 2/743/20/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду цивільної справи за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіст «Шевченківське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіст «Шевченківське» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Благовіст «Шевченківське» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 у розмірі 33455 грн., пеню за порушення умов договору у розмірі 1609 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Благовіст «Шевченківське» укладено Договір про надання консультаційних послуг №402050, згідно якого ТОВ «Благовіст «Шевченківське» за завданням ОСОБА_1 зобов`язується надати кваліфіковані консультатації, що відносяться до ринку нерухомості в м. Києві, а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги у розмірі 32785 грн., що еквівалентно 1191 долара США. Послуги, передбачені договором, були надані позивачем у повному обсязі та прийняті відповідачем без зауважень, на підтвердження чого останній підписав акт приймання-передачі наданих. Проте, відповідач свої зобов`язання, передбачені договором не виконав і не оплатив кошти за отримані послуги, що стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

22.02.2022 до Ріпкинського районного суду Чернігівської області від представника відповідача адвоката Кушнеренко Є.Ю. надійшов відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, через фактичне невиконання позивачем умов договору та відсутність підстав для оплати договору.

Разом із відзивом на позов представник відповідача адвокат Кушнеренко Є.Ю. подав зустрічний позов, у якому просить визнати Договір про надання послуг №402050 від 16.05.2021 не дійсним та стягнути з ТОВ «Благовіст «Шевченківське» понесені судові витрати. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач мав намір придбати квартиру в м. Києві, у зв`язку з чим він звернувся до ріелтора ОСОБА_2 , яка запропонувала огляну квартиру у АДРЕСА_1 . Згодом виявилося, що між власниками вказаної квартири та ТОВ «Благовіст «Шевченківське» була домовленість про надання їм послуг з продажу квартири. Представником ТОВ «Благовіст «Шевченківське» під час домовленостей була ОСОБА_3 . Оглянувши квартиру на огляд якої з`явилася ОСОБА_4 , продавці та ОСОБА_1 дійшли згоди укласти попередній договір купівлі-продажу. Однак, ОСОБА_3 повідомила, що без підписання ряду договорів з ТОВ «Благовіст «Шевченківське», з ФОП ОСОБА_3 та з ФОП ОСОБА_4 укладання попереднього договору є неможливим. Будучи необізнаним та маючи довіру до агента, відповідач 16.05.2021 підписав Договори про надання послуги з вищевказаними суб`єктами. На момент підписання договору, ОСОБА_1 вважав його фіктивним, оскільки був впевнений, що волевиявлення на його виконання ні у нього, ні у ТОВ «Благовіст «Шевченківське» не було. ТОВ «Благовіст «Шевченківське» не були надані будь-які послуги, що вказані в договорі, а відповідачем не було здійснено оплату за договором. Тому, з урахуванням наведеного ОСОБА_1 є споживачем послуг та позивачем за первісним позовом порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання повної та достовірної інформації про послуги перед укладанням договору.

Представник позивача - адвокат Задорожний Б.Ю. у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи №743/70/22, яке проводилося за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EASYCON», не заперечував щодо розгляду даної справи у його відсутність.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвокат Кушнеренко Є.Ю. у судове засідання надав заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути без його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2021 ТОВ «Благовіст «Шевченківське» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) уклали Договір про надання консультаційних послуг №402050.

Згідно п.1.1. вказаного Договору, Виконавець за завданням Замовника зобов`язується надати йому відповідно до умов цього Договору кваліфіковані консультації, що відносяться до ринку нерухомості в м. Києві, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно п. 3.1.1 Договору, консультування Замовника здійснюється Виконавцем на власній виробничій базі, власними і залучення для цієї мети особами протягом строку з 16.05.2021 по 16.07.2021. Виконавець має право проконсультувати Замовника достроково.

Відповідно до п. 4.1. Договору про надання консультаційних послуг №402050, за надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду у розмірі 32785 грн., без ПДВ, що еквівалентно 1191 долара США,не пізніше 16.07.2021. Сторони домовилися, що на момент оплати послуг сума винагороди Виконавця в гривнях розраховується за курсом продажу долара США, опублікованому на сайті https://privatbank.ua.

У п. 4.4. вказаного Договору зазначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань.

04.06.2021 між сторонами було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого Виконавець, надав Замовнику за Договором консультаційні послуги у повному обсязі, належної якості і у встановлений строк. Вартість послуг склала 32785 грн.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що договір є основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Нормами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Однак, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у позові вказує, що незважаючи на те, що між сторонами було підписано Акт прийому-передачі наданих послу, який підтверджує факт наданням ним відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) передбачених Договором послуг, останній не виконав взяті на себе зобов`язання та не оплатив кошти за отримані послуги.

З метою досудового врегулювання спору позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) направив ОСОБА_1 претензію від 19.07.2021, яка останнім виконана не була.

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) виконав покладені Договором про надання консультаційних послуг №402050 від 16.05.2021 зобов`язання, що підтверджується Актом прийому-передачі від 04.06.2021, а відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань та у добровільному порядку не сплатив позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) винагороду, передбачену Договором у розмірі 32785 грн.

Разом з тим, відповідно до п. 4.2. Договору про надання консультаційних послуг №402050 від 16.05.2021 у випадку порушення Замовником строку оплати винагороди Виконавцю, Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми винагороди за кожний день прострочення.

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3).

За нормами ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком, правом довірчої власності; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 552 ЦК України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Так, пеня за порушення умов вказаного Договору становить 1609,61 грн.: за період розрахунку: з 17.07.2021 по 22.07.2021 - 6 днів. Розрахункова ставка = 7,500% (облікова ставка НБУ) ? 2.000 = 15,000%, відтак пеня = 32 785,00 грн. (сума боргу) ? 15,000% (розрахункова ставка) / 100% ? 6 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 80,84 грн.; з 23.07.2021 по 09.09.2021 - 49 днів. Розрахункова ставка = 8,000% (облікова ставка НБУ) ? 2.000 = 16,000%, пеня = 32 785,00 грн. (сума боргу) ? 16,000% (розрахункова ставка) / 100% ? 49 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 704,20 грн.; з 10.09.2021 по 02.11.2021 - 54 дні. Розрахункова ставка = 8,500% (облікова ставка НБУ) ? 2.000 = 17,000%. Пеня = 32 785,00 грн. (сума боргу) ? 17,000% (розрахункова ставка) / 100% ? 54 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 824,57 грн.

Отже, заборгованість відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) перед ТОВ «Благовіст «Шевченківське» становить 32785 грн. - заборгованість за винагородою та 1609,61 грн.- пеня.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Благовіст «Шевченківське» пені у розмірі 1609,61 грн. підлягають задоволенню.

Разом з тим, ТОВ «Благовіст «Шевченківське» у позові просив стягнути з ОСОБА_1 , окрім пені, заборгованість за Договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 у розмірі 33455 грн.

Проте, на думку суду, позивачем не обґрунтована сума заборгованості у розмірі 33455 грн., оскільки за Договором про надання консультаційних послуг №402050 від 16.05.2021, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) повинен сплатити за надані послуги 32785 грн.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Благовіст «Шевченківське» заборгованість за Договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 у розмірі 33455 грн. є необґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що стягненню підлягає сума заборгованості у розмірі 32785 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у позові вказав, що за Договором про надання правової допомоги вартість послуг адвоката складає 16200 грн., проте доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї частини вимог за необґрунтованістю.

Щодо вирішення вимог за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею16 цього Кодексу.

У зустрічному позові представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) адвокат Кушнеренко Є.Ю. просить визнати Договір про надання послуг №402050 від 16.05.2021 недійсним, посилаючи на те, що жодною із сторін Договору не було вчинено жодних дій на підтвердження схвалення такого правочину. Позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) не були надані будь-які послуги, щ вказані в договорі, а відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) не було здійснено оплату за договором. Невиконання умов договору позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) свідчить про відсутність у неї на момент укладення договору волевиявлення щодо укладання та виконання Договору. Крім того, вказав, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) підписав Договір, оскільки вважав його фіктивним, так як його запевнили, що виконувати Договір не потрібно.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З досліджених матеріалів справи, суд зазначає, що доводи представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвоката Кушнеренко Є.Ю., викладені у зустрічному позові не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалам справи доказами, а відтак судом не встановлено обставин, які б слугували підставою для визнання спірного договору недійсним.

Також, судом не встановлено, що спірний договір не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та те, що ТОВ «Благовіст «Шевченківське» було порушено у відношенні до ОСОБА_1 вимоги ст. 15 вказаного Закону.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) на користь позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2249,34 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіст «Шевченківське» (м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 13, кв. 1, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіст «Шевченківське» (), заборгованість за Договором про надання консультаційних послуг №402050 від 16.05.2021 у розмірі 32785 (тридцять дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіст «Шевченківське» (), пеню у розмірі 1609 (одна тисяча шістсот дев`ять) грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіст «Шевченківське» (), судовий збір, в розмірі 2249 (дві тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 34 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіст «Шевченківське» (м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 13, кв. 1, ) про захист прав споживачів та визнання договору недійсним відмовити.

Повний текст рішення складено 06 січня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Павленко