Справа № 697/233/22
Провадження № 2/697/29/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна шляхом припинення права спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бовшик М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна шляхом припинення права спільної часткової власності. Свій позов мотивує тим, що станом на 01.01.2013 житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності. ОСОБА_1 має 53/200 частки домоволодіння, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2007 посвідчене державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-3055. ОСОБА_2 має 53/200 частки домоволодіння, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2007 посвідчене державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-3059. ОСОБА_3 має 47/100 частки домоволодіння, на підставі договору дарування від 16.01.2008 посвідчений державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-146. З огляду на технічний паспорт з реєстровим номером № 10/1010 від 26.02.2007 вбачається, що 14.09.2007 проведено поточну інвентаризацію домоволодіння, внаслідок якої виконано технічний розподіл будівлі на дві частини між співвласниками, про що зазначено в плані, експлуатації внутрішніх площ до плану житлового будинку, характеристиці будівель та споруд. Домоволодіння поділено на квартиру АДРЕСА_2 , яка знаходиться у приватній власності відповідача, та квартиру АДРЕСА_3 приватна власність позивачів. Земельна ділянка, розташована під домоволодінням також знаходиться в спільні частковій власності сторін. Виконано технічний поділ земельної ділянки в рівних частинах між співвласниками. Однак, позивачам не вдалось досягти домовленостей з відповідачем. Так, сторони вже довгий час користуються окремо автономними та ізольованими частинами будинку. Позивачі виявили бажання скористатися правом, визначеним ст. 368 ЦК України та укласти з відповідачем договір про припинення спільної часткової власності. Однак, відповідач наразі не проживає у спірному домоволодінні, зв`язок з позивачами не підтримує, що унеможливлює укладення вище вказаного договору. Позивачі дійшли до згоди про спільне володіння частиною домоволодіння, отриманого в спадщину та об`єднання часток права власності на майно до 53/100 (53/200 + 53/200).

Просить суд поділити домоволодіння житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі між сторонами: виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну ОСОБА_3 (47/100) частку житлового будинку, що складається з №1-1 - №1 веранда площею 7.0 кв.м., № 2 кухня площею 6.3 кв.м., № 3 котельня площею 6.6 кв.м., № 4 житлове приміщення площею 10.4 кв.м., № 5 житлове приміщення площею 12.7 кв.м., № 6 житлове приміщення площею 13.3 кв.м., а всього 56.3 кв.м.; виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (53/100) частку житлового будинку, що складається з № 1-2 - №1 коридор площею 8.2 кв.м., №2 ванна площею 5.3 кв.м., №3 житлове приміщення площею 9.7 кв.м., №4 житлове приміщення площею 15.1 кв.м., №5 житлове приміщення площею 10.4 кв.м., №6 кухня площею 9.9 кв.м., а всього 58.6 кв.м. Визнати за ОСОБА_3 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із житлових приміщень житлового будинку загальною площею 56.3 кв.м. Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із житлових приміщень житлового будинку загальною площею 58.6 кв.м. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, свої інтереси уповноважили представляти представника адвоката Бовшика М.Ю.

Представник позивачів адвокат Бовшик М.Ю. в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов до таких висновків.

Відповідно до довідки Канівського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» № 264 від 20.04.2021, ОСОБА_1 має 53/200 частки домоволодіння, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2007, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-3055; Пилипчук С.В. має 53/200 частки домоволодіння, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2007 посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-3059; Борисенко О.І. має 47/100 частки домоволодіння, на підставі договору дарування від 16.01.2008, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-146 (а.с.12).

Технічним паспортом на житловий будинок садибного типу, виготовленим 14.09.2007 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» визначений план цілого будинку, експлікація приміщень, характеристика господарських будівель і споруд із зазначенням часток співвласників, однак без врахування технічної можливості виділу в натурі частки на місцевості кожному із співвласників в якості самостійних об`єктів.

В судовому засіданні з`ясовано, що сторони безперешкодно володіють і користуються об`єктом, що є їх спільною частковою власністю.

Позивачі, реалізувавши своє право власника шляхом його державної реєстрації, заявили позов про виділ належної їм частки в натурі, а також виділ частки відповідача та припинення у сторін права спільної часткової власності на нерухомість.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 182 ЦК України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності до пункту 54 Порядку державної реєстрації речових прав на

нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна, виділу в натурі частки з іншого нерухомого майна або об`єднання іншого нерухомого майна (далі - поділу, виділу частки або об`єднання), проводиться за наявності відомостей з Державного земельного кадастру про формування нової (нових) земельної ділянки (земельних ділянок) у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання, а щодо закінченого будівництвом об`єкта - за наявності ідентифікатора, присвоєного такому (таким) об`єкту (об`єктам) в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна, проводиться одночасно щодо всіх об`єктів, утворених у результаті поділу, крім випадку, коли в результаті такого поділу хоча б на один із об`єктів, утворених у результаті поділу, змінюється власник нерухомого майна, у тому числі припиняється право спільної власності.

Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт, утворений у результаті поділу, виділу частки або об`єднання без проведення реконструкції, проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію та присвоєння такому об`єкту адреси, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор здійснює перерахунок часток у праві спільної часткової власності на таке майно виходячи із принципу їх рівності, крім випадків, коли співвласники нерухомого майна до виділу в натурі частки одного із співвласників мали різний розмір часток або коли співвласники за домовленістю між собою встановили інший розмір часток у праві спільної власності. На підтвердження такої домовленості співвласників може бути надана письмова заява співвласників про визначення розміру часток, справжність підписів на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат, або договір, укладений такими співвласниками відповідно до законодавства. У разі коли співвласники нерухомого майна до виділу в натурі частки одного із співвласників мали різний розмір часток, перерахунок часток у праві спільної часткової власності на таке майно здійснюється з урахуванням принципу їх пропорційності.

Пунктом 6 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, встановлено, що перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті виділення частки з об`єкта нерухомого майна, проводиться технічна інвентаризація, яка включає комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних матеріалів технічної інвентаризації та технічного паспорта.

Пунктами 1.2, 2.4, 3.10, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2), який готує суб`єкт господарювання.

Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. За наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об`єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна до розрахунку не включаються.

Вказане підтверджене висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 04.12. 2013 по справі №6-130цс13, в якому вказано: «Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55.

Також у відповідності з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Отже, поділ будинку можливий, коли кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з ізольованими жилими та підсобними приміщеннями з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або якщо наявна технічна можливість переобладнати будинок в ізольовані квартири як самостійного об`єкта цивільних відносин.

Отже, посилаючись на технічну можливість виділу частин домоволодіння, позивачі повинні у передбачений законом спосіб довести таку можливість, а саме шляхом надання суду відповідного висновку експерта, який здійснений на їх замовлення, або подання клопотання про призначення такої експертизи судом

Фактичні дані про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна при його поділі або виділі частки в натурі, відсутності самочинно збудованих, реконструйованих, перепланованих об`єктів в складі спільного майна, висновки щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна чи виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна на момент розгляду позивачами не подавались, клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи поділу (виділення частки в натурі) не заявлялись.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У зв`язку з неподанням позивачами висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна чи виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна, суд позбавлений можливості перевірити належними та допустимими доказами технічну можливість виділення в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частини домоволодіння та припинення спільної власності на нерухоме майно.

Суд також зауважує, що прохальна частина позову містить одночасно позовні вимоги як про поділ нерухомого майна і його наслідки, так і про виділ в натурі часток з цього майна, що не є тотожним.

Так, при поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17.

Як вбачається з обставин справи, спірне майно належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам. Позивачі, заявляючи вимогу про поділ цього майна на окремі два об`єкти та припинення у всіх співвласників права спільної часткової власності, просять виділити окремий об`єкт відповідачу відповідно до його частки та спільний окремий об`єкт позивачам, не проводячи при цьому поділу нерухомого майна в натурі відповідно до їх часток.

За таких умов, суд дійшов висновку, що фактично вимоги стосуються виділу частки відповідача з нерухомого майна, яке є спільною частковою власністю, що виключає припинення права спільної часткової власності позивачів та визнання за ними права власності на окремий об`єкт без розподілу їх часток.

Крім цього, частина заявлених позовних вимог не ґрунтуються на нормах процесуального закону, зокрема: вимога про виділення відповідачеві ОСОБА_3 у власність в натурі частки в спільній частковій власності в окрему квартиру, яка такої вимоги не заявляла, суперечить принципу диспозитивності цивільного процесу, встановленому ст. 13 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна шляхом припинення права спільної часткової власності відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачі мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Головуючий Л . О . Колісник