Справа № 583/684/22
"12" січня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Сидоренка Р.В.,
при секретарі Чепура В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка в порядку письмового провадження справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цуркана Віктора Івановича про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат між сторонами, -
На даний час рішення суду не набрало законної сили.
15.12.2022 р. представник позивача адвокат Цуркан В.І. подав до суду заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат між сторонами, в якому просить прийняти додаткове рішення і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 6603,99 грн. Із них 6500 грн. на правничу допомогу і 103,99 грн. поштові витрати.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України при ухваленні додаткового рішення, суд, у разі необхідності, може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, вказавши про проведення судового засідання за його відсутності та надав письмові заперечення з проханням повністю зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.12.2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис від 16.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 47506,про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 10456,00 гривеньтаким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (, вул. Сурикова, 3-а, м. Київ, 03035) на користь ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1488,60 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок судових витрат.

Встановлено, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 17.02.2022 р., розрахунковою квитанцією від 17.02.2022 р., про оплату ОСОБА_1 витрат за правничу допомогу в сумі 6500 грн., актом приймання-передачі виконаних робіт від 17.11.2022 р. за договором про надання правничої допомоги.

Також позивачем понесені витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій (оплата поштової кореспонденції у зв`язку з направленням копій матеріалів справи іншій стороні) в сумі 103,99 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

15.12.2022 адресу суду через канцелярію від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Таким чином, стороною позивача буди дотримані вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На адресу суду від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило.

Однак суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача адвокатом Цурканом В.І. На переконання суду, дії щодо консультацій, складення позовної заяви, уточненої позовної заяви, правовий супровід, які вказані в акті приймання-передачі виконаних робіт від 17.02.2022 р. за договором про надання правничої допомоги, враховуючи невелику складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом.

З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій (оплата поштової кореспонденції у зв`язку з направленням копій матеріалів справі іншій стороні) в сумі 103,99 грн., а всього 3103,99 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (ЄДРПОУ: 41350844, вул. Сурикова, 3-а, м. Київ, 03035) на користь ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )судові витрати в сумі 3103 (три тисячі сто три) гривні 99 копійок.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко