Справа № 165/1383/22 Головуючий у 1 інстанції: Малюшевська І. Є.
Провадження № 22-ц/802/66/23 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Здрилюк О. І., Матвійчук Л. В.,

секретар Власюк О. С.

з участю: відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

В червні 2022 року позивач Головне управління Національної поліції у Волинській області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди покликаючись на такі обставини.

На виконання вимог ухвали Червоноградського міського суду Львівської області щодо застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, відповідачу було закріплено електронний засіб контролю. Однак 07.12.2021 по дорозі на роботу ОСОБА_1 втратив акумулятор - павербанк до встановленого йому електронного засобу контролю, чим завдав позивачу майнової шкоди на суму 17 940 гривень.

Враховуючи наведене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції у Волинській області матеріальну шкоду у розмірі 17 940 гривень 00 коп.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції у Волинській області матеріальну шкоду у розмірі 17 940 гривень 00 коп та 2 481 гривню 00 коп судових витрат.

В апеляційній скарзі, представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що суд розглянув справу у відсутності відповідача, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Вважає, що позивачем не доведено правових підстав для відшкодування шкоди та її розміру.

Позивач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання позивач не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом надіслання документа "судова повістка" в електронному вигляді, який був доставлений 27 грудня 2022 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких мотивів.

Відповідно до положень частини 326 ЦК України, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.,

Згідно з приписами частини 1-2 статті 1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.01.2021 слідчим суддею Червоноградського міського суду Львівської області по справі № 459/3502/19 продовжено ОСОБА_1 строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням обов`язків, в тому числі носити електронний засіб контролю до 20.03.2021 включно.

Порядком застосування електронних засобів контролю, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 08.06.2017 № 480 передбачено, що застосування електронного засобу контролю полягає в закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого електронного браслета, який дає змогу відстежувати та фіксувати його місцезнаходження (п. 3 розділу I Порядку № 480).

Старшим ДОП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Омельчком Р.Л. 25.02.2022 роз`яснено ОСОБА_1 під особистий підпис зміст обов`язків, покладених на останнього ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21.01.2021 та строки їх застосування, що зафіксовано у відповідному протоколі від 25.02.2021

На тілі ОСОБА_1 25.02.2021, за його згодою, було закріплено електронний засіб контролю терміном до 20.03.2021, що зафіксовано у протоколі застосування електронного засобу контролю.

З копії довідки заступника начальника УАЗОР ГУНП у Волинській області Сабаріна О. та відомостей, які містяться у журналі реєстрації інструктажів з використанням електронних засобів контролю в органах (підрозділах) поліції Ситуаційного відділу УАЗОР ГУНП у Волинській області до ОСОБА_1 було застосовано електронний засіб контролю ATTENTI ТD4і № 34607580, зарядний пристрій 461900423, павербанк НОМЕР_1 , кабель № 33120078, у той час як суд першої інстанції помилково зазначив, що номер зарядного пристрою, який був застосований до ОСОБА_1 - 461900255.

У журналі реєстрації інструктажів з використання засобів контролю в органах поліції відсутні відомості про встановлення засобу контролю з визначеним номером громадянину ОСОБА_1 .

У «Пам`ятці» з експлуатації електронних засобів контролю зазначено, що громадянину ОСОБА_1 встановлено електронний засіб контролю, проте у рядку «вид електронного засобу контролю, модель та номер» відомості не внесені.

Аналізуючи зібрані у справі докази в сукупності апеляційний суд погоджується з висновком суду про наявність підстав для стягнення з відповідача заподіяної шкоди, оскільки наданими позивачем доказами підтверджено, що ОСОБА_1 , з особистої необережності втратив зарядний пристрій, який є складовою засобу контролю, закріпленого на його тілі за його ж згодою, чим заподіяв Головному управлінню Національної поліції у Волинській області шкоди. Однак висновок суду про те, що розмір заподіяної шкоди становить 17940 не підтверджений належними доказами.

Зокрема, з накладної від 02 березня 2020 року вбачається, що Головним управлінням Національної поліції у Волинській області придбано, крім іншого, спеціальні стаціонарні пристрої: ОСОБА_3 домашнього комендантського часу ATTENTI з зарядним пристроєм в комплекті у кількості 4 штуки, вартістю 5733 грн. кожен, які введені в експлуатацію під номером , вартість кожного з них становить 5733 грн.на суму 5733 гривні, тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Надану Головним управлінням Національної поліції у Волинській області цінову пропозицію ТОВ «СІГМА ТЕХНОЛОДЖІ» щодо вартості мобільного зарядного пристрою у розмірі 17940 гривень апеляційний суд вважає неналежним доказом, оскільки така цінова пропозиція не адресована позивачу, не доводить розміру заподіяної позивачу шкоди, містить відмітку, що вона дійсна до 01 червня 2022 року, у той час як позивач звернувся з позовом 09 червня 2022 року.

На підставі статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відсоток задоволення - (31.95%), підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції у Волинській області пропорційно до задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір у розмірі 792.68 грн (2481.00 грн х на 31.95%), та у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги (відсоток задоволення 68.05%), необхідно стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2532.48 грн. (3721.50 грн х68.05).

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення повністю або частково є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату , час і місце засідання, якщо такий учасник обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Ухвалою Іваничівського районного суду від 15 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Виходячи з положень частин 1-3 статті 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання судовими повістками.

Відповідно до положень частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що на запит суду про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 підрозділ УДМС України хоча і повідомив суду, що ОСОБА_1 знятий 01 жовтня 2010 року з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак в цій же довідці зазначив, що «повноваження з реєстрації місця проживання з 04 квітня 2016 року делеговані органам місцевого самоврядування. Для перевірки актуальної інформації про реєстрацію місця проживання необхідно звернутись до органу реєстрації (відповідного реєстру територіальної громади)».

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради".

Місцевий суд не звернувся до повноважного органу про встановлення місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 за останнім місцем реєстрації, помилково визнав про наявність підстав для повідомлення відповідача про судове засідання відповідно до положень частини 11 статті 128 ЦПК України, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті.

Водночас із наданої відповідачем ОСОБА_1 довідки від 20 вересня 2021 року про реєстрацію місця проживання вбачається, що за відомостями Виконавчого комітету Литовезької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , з 01 жовтня 2010 року до даного часу.

Ураховуючи викладене, Іваничівський районний суд розглянув справу за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання, відповідач обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, тому рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та на підставі встановлених апеляційним судом обставин ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року в даній справі скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов Головного управління Національної поліції у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції у Волинській області матеріальну шкоду у розмірі 5733 (п`ять тисяч сімсот тридцять три) гривні 00 коп. та 792 (сімсот дев`яносто дві) гривні 68 коп. судових витрат.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 2532 (дві тисячі п`ятсот тридцять дві) гривні 48 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: