Номер провадження 2/754/118/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2023 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретарів судового засідання Якименко А.І.

за участю представника позивача Якимова А.С.

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, 02.05.2019 приблизно о 16:56 в м. Києві по проспекту Маяковського, 5/3 з`їзд на проспекті Ватутіна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «OPEL», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «MAZDA», державний номерний знак « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_4 . Згідно Постанови Деснянського районного суду міста Києва від 06.06.2019, ДТП сталося внаслідок порушення правил водієм ОСОБА_2 . В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Відтак, власник пошкодженого автомобіля «MAZDA», державний номерний знак « НОМЕР_2 », ОСОБА_4 08.05.2019 повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження 21.05.2019, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «MAZDA», державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала: 15 499,69грн. На підставі Наказу №7713 від 05.08.2019 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 14 824,17грн, що підтверджується платіжним дорученням №1151301 від 05.08.2019. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 800грн, що підтверджується платіжним доручення №968114 від 25.07.2019. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 15 624,17грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування в розмірі 15624,17грн, з яких: 14824,17грн - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу; 800,00грн - витрати позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 13.10.2021, заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27.01.2021 по справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди - скасовано та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заочного рішення від 27.01.2021 вбачається, що відповідач посилався на те, що він не погоджується зі Звітом №58685 про визначення матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 10.06.2019, оскільки не викликався для проведення технічного огляду досліджуваного транспортного засобу, хоча і є зацікавленою стороною. Для доведення, що сума визначена позивачем не відповідає дійсності, бажає провести власне або незалежного експерта дослідження та надати суду докази.

В судове засідання представник позивача - Якимова А.С. не з`явилась, до суд надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засідання призначеному на 30.11.2021 не визнавали позовні вимоги, однак в подальшому в судові засідання не з`являлись. До суду з 20.05.2022 надходять клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи до скасування воєнного стану на території України.

Так, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та інше, має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції (позиція відповідає Постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі 260/4504/20).

На сайті Деснянського районного суду міста Києва опублікуванні рекомендації щодо роботи суду в умовах воєнного стану, з яких вбачається, якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може прибути в судове засідання суд може допустити участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Однак до суду від відповідача, який перебуває на території України, і як судом констатовано з останнього клопотання ОСОБА_2 , в якому зазначена адреса для листування саме: АДРЕСА_1 , заяв/клопотань про участь в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів в тому числі і власних не надходило.

Отже враховуючи, що Деснянський районний суд міста Києва знаходиться в населеному пункті, де активні військові дії не ведуться, продовжує свою роботу відповідно до встановленого графіку, надавши відповідачу достатньо часу (з 13.10.2021, ухвала про скасування заочного рішення) для висловлення своїх аргументів в письмових заявах, обґрунтувавши свою позицію щодо предмету спору, однак відповідач та його представник не скористались цивільно-процесуальними приписами і до суду ані відзиву, ані будь-яких інших документів для захисту своєї позиції не направили.

До того ж, в умовах воєнного стану гарантоване Конституцією України право на судовий захист не припиняється та не обмежується, проте може здійснюватися з певними особливостями.

А тому клопотання відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення, суд вважає, що таке клопотання не містить належного обґрунтування, а спрямоване лише на затягування розгляду справи по суті.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їм правовідносини.

02.05.2019 в 16 год. 56хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «OPEL», державний номерний знак « НОМЕР_1 », по проспекту Маяковського, 5/3 в місті Києві з`їзд на проспект Ватутіна, не врахував дорожньої обстановки та при зміні напрямку руху, не був уважним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «MAZDA 3», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керування водія ОСОБА_5 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2019, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП, стягнено у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становило 340,00грн.

У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не потребує доведенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно звіту № 58685 від 10.06.2019 (дата оцінки 21.05.2019) про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу - марки «Mazda», державний номер НОМЕР_2 , складеного ТОВ «Професійна експертна компанія», експерт Рябошапка І.В., встановлено, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, легкового автомобіля автомобілем Mazda 3», державний номер НОМЕР_2 , становить 15499,69грн.

Сторона відповідача не скористалась приписами статей 103 або 106 ЦПК України задля підтримання свої позицію щодо не визнання звіту № 58685 від 10.06.2019 (дата оцінки 21.05.2019).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо спростування вартості відновлювального ремонту визначеної оцінки в звіті № 58685 від 10.06.2019 (дата оцінки 21.05.2019) сторона відповідача суду не надала.

08.05.2019 до МТСБУ звернувся власник автомобіля автомобілем «Mazda», державний номер НОМЕР_2 з заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до Наказу № 7713 від 05.08.2019, зазначено, що МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 в розмірі 14824,17грн.

Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатили ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 14824,17грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1151301 від 05.08.2019.

Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Професійна експертна компанія» за послугу оцінки вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу у розмірі 800,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №968114 від 25.07.2019.

Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 38.2 та п. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону.

За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 27 Закону України "Про страхування", регламентує, що Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (Транспортного) Страхового бюро України про стягнення коштів в розмірі 15624,17грн, з яких: 14824,17грн - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу; 800,00грн - витрати позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди, оскільки вважає, що відповідач повинен відшкодувати пошкодження, які були зафіксовані на момент дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2102,00грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 11, 993, 979, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191 ЦК України, статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (Транспортного) Страхового бюро України кошти в розмірі 15624,17грн (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні) 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (Транспортного) Страхового бюро України судові витрати в розмірі 2102,00грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (Транспортне) Страхове бюро України, місце знаходження за адресою: 02154, м.Київ, бульвар Русанівський, 8; Код .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 18.01.2023.

Суддя В.В. Бабко