Номер провадження: 22-ц/813/3891/23
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого Полікарпової О.М.,

суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

встановив

16.12.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 39 575,38 грн, понесені витрати на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1550 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.06.2021 року на автодорозі «М-33» Одеського району Одеської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу марки Mitsubishi Colt, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Colt становить 39 575,38 грн. МТСБУ сплатило потерпілій особі відшкодування в розмірі 39 575,38 грн. та сплатило за послуги експертного дослідження та врегулювання страхового випадку у розмірі 1550 грн.

Оскаржуваним судовим рішенням позов задоволено.

01 листопада 2022 року ОСОБА_1 , не погоджуючись із наведеним рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий розгляд.

Доводи апеляційної скарги скаржник обґрунтував тим, що:

- оцінка матеріального збитку, завданого т.з. Mitsubishi Colt, д.н. НОМЕР_2 , була проведена не коректно, з огляду на те, що експертом не було досліджено протокол з місця ДТП та не було встановлено дійсні пошкодження вказаного транспортного засобу;

- судом не було враховано передчасність звернення позивача із позовом, з огляду на бажання відповідача здійснити відшкодування у позасудовому порядку.

21 листопада 2022 року на електрону пошту апеляційного суду від МТСБУ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначив, що рішення про здійснення регламентної виплати прийнято після набрання законної сили судовим рішенням та проведення експертного дослідження, відповідно до вимог, встановлених законодавством України. Щодо не надання експерту протоколу з місця ДТП, позивач зазначив, що був позбавлений можливості отримати такий документ, адже не був учасником справи щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Також позивач зазначив, що обов`язкове врегулювання подібного спору в досудовому порядку є правом, а не обов`язком як потерпілої особи, так і позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив наявності підстав для задоволення позову з огляду на встановлену вину ОСОБА_1 у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, розмір яких доведений наявними у справі належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки судом повно та правильно встановлені обставини у справі, рішення постановлено із застосуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 20.06.2021 року о 14:20 год. сталася ДТП за участі автомобіля марки Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки Mitsubishi Colt, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2021 року у справі №509/3281/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.6).

ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9) та з заявою про відшкодування шкоди завданої ДТП (а.с.10).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на час вчинення ДТП застрахована не була (а.с.12).

МТСБУ доручило ФОП ОСОБА_4 виконати в строк до 06.08. експертне дослідження щодо визначення розміру шкоди (а.с.12 на звороті).

Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику колісного транспортного засобу Mitsubishi Colt, державний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу заподіяного власнику після аварійного пошкодження станом на 14.07.2021 року становить 43 075,40 грн. (а.с.13-19).

Згідно рахунку № НОМЕР_3 від ФОП ОСОБА_4 вартість послуг зі встановлення розміру шкоди становить 1550 грн. (а.с.28), МТСБУ сплатило вказану суму 30.08.2021 року (а.с.30).

На підставі довідки від 18.08.2021 МТСБУ прийнято наказ про відшкодування ОСОБА_2 шкоди у розмірі 39 575,38 грн. (а.с.31).

МТСБУ сплатило ОСОБА_2 відшкодування у розмірі 39 575,38 грн., що вбачається з платіжного доручення №1102762 від 26.08.2021 (а.с.32).

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно п. 34.1 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Доводи апеляційної скарги щодо надмірності визначеної експертним дослідженням вартості відновлювального ремонту т.з. Mitsubishi Colt, д.н. НОМЕР_2 , з огляду на те, що експертом не було встановлено дійсних пошкоджень вказаного транспортного засобу, апеляційний суд відхиляє оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту була визначена експертом з урахуванням результатів огляду ним такого транспортного засобу (а.с. 23-23, зворот).

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що абзац 12 п. 2.1 розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 передбачає, що експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань.

Поряд з цим, матеріали справи не містять відомостей про неможливість експерта провести відповідну експертизу через недостатність наданих йому матеріалів.

З огляду на викладене вище, як безпідставні відхиляє апеляційний суд і посилання скаржника на недослідження експертом проколу з місця ДТП, зауважуючи при цьому, що ОСОБА_1 не наведено жодних обставин, що залишились поза увагою експерта через недослідження ним такого документа, не передбачено обов`язку дослідження експертом протоколу з місця ДТП під час встановлення вартості відновлювального ремонту і чинним законодавством України

Також апеляційний суд звертає увагу на те те, що відповідно до ч. 1ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Також пунктами.1,2 ч.1 ст.103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Поряд з цим, наголошуючи на надмірності визначеної експертом суми та не коректності проведеного дослідження, ОСОБА_1 висновку експерта, проведеного на власне замовлення, не надав.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що непогодження відповідача з сумою шкоди само по собі не є підставою вважати, що шкода нарахована не правильно, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Посилання ж ОСОБА_1 на наявність у нього бажання відшкодувати понесені МТСБУ витрати у добровільному порядку апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, дійсно в матеріалах справи наявний лист МТСБУ до ОСОБА_1 з пропозицією про добровільну сплату відшкодування (а.с.58), втім доказів отримання відповідачем листа матеріали справи не містять, як не містять і звернення відповідача ані до МТСБУ, ані до ОСОБА_2 із згодою або пропозицією здійснити досудове врегулювання спору, не свідчать про таке бажання і направлені адвокатом відповідача до МТСБУ запити. Врегулювання спору в досудовому порядку саме ж по собі є правом особи, а не її обов`язком.

Інших обґрунтувань незаконності оскаржуваного судового рішення апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає правильним та таким, що ґрунтується на вимогах законодавства та матеріалах справи висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог МТСБУ.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване судове рішення.

Керуючись ст. 367, 368, ст. 374, ст.375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Полікарпова

Л.В. Базіль

Л.П. Воронцова