Провадження №2/359/354/2023
Справа №359/1923/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Янеір`ЛТД про стягнення заборгованості та середнього заробітку

ВСТАНОВИВ :

До суду із даним позовом звернулася ОСОБА_1 . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 01.08.2013 року вона працювала в ТОВ « ЯнЕір ЛТД».

Згідно наказу ТОВ « ЯнЕір ЛТД» від 29.11.2021 року №137/ОС її звільнено із посади інженера служби підготовки екіпажів у зв`язку із скороченням штату.

ТОВ « ЯнЕір ЛТД» несвоєчасно виплачувало їй заробітну плату внаслідок чого у підприємства перед нею утворилася заборгованість у розмірі 35 906,69 грн. та заборгованість по виплаті витрат на відрядження у розмірі 301 509,38 грн., які позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2022 року відкрито провадження по справі та ухвалено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав поданий позов з підстав зазначених в ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Згідно наказу №137/ОС від 29.11.2021 року ТОВ «Янеір» ЛТД» ОСОБА_2 інженера служби підготовки екіпажів звільнено із займаної посади у зв`язку з скороченням штату, головному бухгалтеру ОСОБА_3 наказано забезпечити виплату ОСОБА_1 остаточного розрахунку, компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку та вихідну допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с.22).

В матеріалах справи наявний розрахунковий лист за листопад 2021 року ТОВ «ЯнЕір`ЛТД з якого вбачається, що борг підприємства на кінець місяця становить 35 906,69 грн. (а.с.23).

З виписки картки рахунку 3721 за 01.01.2020-22.07.2020 року вбачається, що добові ОСОБА_1 з 17.10.2019 по 24.02.2020 року в графі «Кредит» відображені в розмірі 288 849,10 (а.с.24).

З виписки по рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що їй зараховувалися грошові кошти з 01.01.2020 року по 10.11.2021 року (а.с.25-29).

Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Враховуючи вимоги ч.1 ст.77 ЦПК України суд вважає, що виписка по рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Райффайзен Банк Аваль» є неналежним доказом і тому не бере до уваги, оскільки вона жодним чином не містить інформації щодо предмету доказування.

Крім того, розрахунковий лист за листопад 2021 року ТОВ «ЯнЕір`ЛТД та виписка з картки рахунку 3721 за 01.01.2020-22.07.2020 року не підписані службовою особою ТОВ «ЯнЕір`ЛТД, яка мала на це право та не скріплена печаткою цього підприємства, тому суд вважає дані докази недопустимими і не бере до уваги.

За таких обставин, суд прийшов до висновку що позивач всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України не довів суду належними та допустимим доказами факту наявності заборгованості відповідача перед ним по заробітній платі у розмірі 35 906,69 грн. та заборгованості по виплаті витрат на відрядження в розмірі 301 509,38 грн, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76-81,89,258,259,263-265,268,354 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Янеір`ЛТД про стягнення заборгованості та середнього заробітку залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.03.2023 року.

Суддя С.С. Чирка