Справа № 689/248/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2023 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя Баськов М.М.

за участю

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Ярмолинецький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання виконавчого напису від 15 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №1141, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості за кредитним договором №1175144 від 26.04.2021 за період з 25.10.2021 по 15.12.2021 в сумі 16990 грн. таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що на виконанні в Ярмолинецькому відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №684464, яке відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., який зареєстрований в реєстрі за №1141, про стягнення з неї на користь ТзОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в сумі 16990,00 грн.

Позивачка ствердила, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Стягнення здійснюється неправомірно, оскільки ніяких договорів зі стягувачем вона не укладала. Невідомо звідки виникла заборгованість і як визначався її розмір.

Також позивачка звернула увагу суду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14 від 22.02.2017, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". З цієї постанови Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку про необхідність подання для вчинення виконавчого напису нотаріально-посвідченого договору.

З огляду на викладене, позивачка вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача, який у встановленому порядку оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, відзиву на позов не подав.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. в судове засідання не з`явилася.

Представник Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1141, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", якому Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" на підставі договору факторингу №2610 від 26.10.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором №1175144 від 26.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , за період з 25.10.2021 по 15.12.2021 в сумі: 5000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 11940 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 50 грн. - плати за вчинення виконавчого напису, а всього 16990 грн. (а.с. 5).

04.02.2022 постановою заступника начальника Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Загурою О.М. було відкрито виконавче провадження ВП №68446476 за зазначеним виконавчим написом (а.с. 6).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес одним із способів, визначених вказаною статтею, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першої статті 1 Закону України Про нотаріат нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Проте, безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлений інший строк давності, - не минув цей строк.

Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У вказаній справі ОСОБА_1 посилається на те, що заборгованість і її розмір є спірними, оскільки вона жодних договорів зі стягувачем не укладала, жодних вимог від ТОВ "Фінансова компанія управління активами" позивачка не отримувала, як і повідомлення про переуступку права вимоги та документів в підтвердження наявності заборгованості перед новим кредитором.

Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості з ОСОБА_1 проводиться на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами", яке є правонаступником всіх прав та обов"язків ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" за кредитним договором №1175144 від 26.04.2021 за договором факторингу №2610 від 26.10.2021. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.10.2021 по 15.12.2021. Сума заборгованості становить 16990 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 11940 грн., плати за вчинення виконавчого напису - 50 грн. (а.с. 5).

При цьому відповідачем не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №1141, в тому числі договору відступлення права вимоги, виписки за кредитним договором, яка підтверджує розмір заборгованості та період, за який її нараховано, а також доказів належного направлення й отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором.

Оскільки позивачці не було відомо про вчинення виконавчого напису, то вона не могла повідомити нотаріуса про наявність спору щодо заборгованості.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

В силу ст. 141 ЦПК України з ТОВ "Фінансова компанія управління активами"на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 992,40 грн.

На підставі ст. 39, 87-91 Закону України Про нотаріат, ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. 12, 76-80, 81, 109, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 15 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №1141, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203, , п/р НОМЕР_2 , відкритий у ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК"), якому Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів", , на підставі договору факторингу №2610 від 26.10.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором №1175144 від 26.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , за період з 25.10.2021 по 15.12.2021 в сумі: 5000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 11940 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 50 грн. - плати за вчинення виконавчого напису, а всього 16990 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 грн. (дев"ятсот дев"яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.М.Баськов