КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/2043/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Льовкіна Максима Олеговича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року у справі за поданням головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Лазюка Данила Максимовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року головний державний виконавець Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Лазюк Д.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 59341207 з виконання виконавчого листа № 309/3458/14-ц, виданого 31.01.2018 Хустським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 6929424,18 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 на виклики державного виконавця для надання пояснень не з`являється, ухиляється від виконання зобов`язання, державний виконавець Печерського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) Лазюк Д.М. просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №309/3458/14-ц, виданим 31.01.2018 року Хустським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 6 929 424,18 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року задоволено подання головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Лазюка Данила Максимовича. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань,покладених на нього виконавчим листом № 309/3458/14-ц, виданим 31.01.2018 Хустським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 6 929 424,18 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, в інтересах боржника ОСОБА_1 з апеляційною скаргою звернувся його представник - адвокат Льовкін М.О. Посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Печерського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Лазюка Данила Максимовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України.

В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що задовольняючи подання головного державного виконавця, суд першої інстанції не навів в ухвалі докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, судом не надано належної оцінки доказам, які підтверджують періодичне перерахування державним виконавцем стягнутих з боржника коштів на користь стягувача в рахунок погашення боргу.

Апелянт також зазначає, що будь-яких вимог, викликів державного виконавця та постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не отримував.

Крім того, про не ухилення боржника від виконання рішення суду свідчать наступні обставини.

Боржник протягом тривалого періоду часу не міг влаштуватися на роботу. Про наявність відповідного виконавчого провадження боржнику відомо не було. Коли ОСОБА_1 влаштувався на роботу, державним виконавцем була винесена постанова від 11.08.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено вказану постанову за місце роботи ОСОБА_1 , а саме: до TОB «УКС». Відповідно до вказаної постанови із заробітної плати боржника повинно утримуватися 20% доходу на погашення боргу.

Роботодавець Боржника - ТОВ «УКС» утримувало із заробітної плати ОСОБА_1 відповідні суми грошових коштів та перераховувало їх на рахунок Печерського ВДВС, що підтверджується копіями платіжних доручень, доданих до апеляційної скарги. Тобто, рішення суду виконувалося у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Проте, звертаючись до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець про оці обставини не зазначив.

Також, звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що положення законодавства України не містять такого засобу забезпечення виконання судового рішення як «тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон», як зазначено судом першої інстанції у резолютивній частині постанови. Так, положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та статті 441 ЦПК України, врегульовано можливість тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, згідно положень частини 3 статті 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Льовкін М.О. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Інші учасники справи: представники Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) та стягував ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника боржника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця, суд першої інстанції дійшов висновку про його обгрунтованість, оскільки виконавцем об`єктивно та у повному обсязі проведено всі можливі виконавчі дії, за наслідками яких не встановлено ефективності виконання рішення суду в частині договірного зобов`язання боржника на значну суму коштів у розмірі 6 929 424,18 грн., виконавцем не встановлено наявність інших зобов`язань боржника, які також підлягають примусовому виконанню з боку виконавця, тому суд дійшов висновку, що боржник, з огляду на працездатний вік, категорично не виконує рішення суду про повернення суми боргу перед кредитором, таким чином свідомо ухиляється від виконання рішення суду, тому може бути обмежений у праві виїзду за кордон до виконання неврегульованих договірних зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 59341207 з виконання виконавчого листа № 309/3458/14-ц, виданий 31.01.2018 Хустським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 6929424,18 грн.

Виконавче провадження № 59341207 відкрито 12.06.2019 року постановою старшого державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Криницької Т.О.

В подальшому старшим державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Криницькою Т.О. вжито заходи щодо звернення стягнення на майно, кошти на рахунках боржника.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

З матеріалів справи також вбачається, що постановою головного державного виконавця Печерського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюка Д.М. від 11.08.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено вказану постанову за місцем роботи ОСОБА_1 - ТОВ «УСК».

Матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що у період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року ТОВ «УСК» утримували із заробітної плати боржника відповідні суми грошових коштів та перераховували їх на рахунок Печерського ВДВС (а.с. 15, 17)

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з вимогами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження"виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли у нього є всі реальні можливості виконати цей обов`язок (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів справи вбачається, що державними виконавцями в рамках виконавчого провадження № 59341207 вживалися окремі заходи, спрямовані на виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , головний державний виконавець Печерського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюк Д.М. зазначав, зокрема, що на виклики державного виконавця Єрмак В.А. не з`являється, ухиляючись від виконання рішення суду.

В той же час, матеріали справи не містять доказів направлення державним виконавцем на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів до державної виконавчої служби для надання пояснень.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що боржник був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, отримав постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця.

Крім того, судом першої інстанції не звернуто уваги і не надано правової оцінки тим обставинам, що будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, матеріали подання не містять. Навпаки, матеріалами виконавчого провадження підтверджується часткове виконання зобов`язання шляхом відрахування коштів із заробітної плати боржника.

Окрім того, суд залишив поза увагою відсутність у боржника будь-якого іншого майна, зокрема автомобілів, грошових коштів на рахунках, часток у статутному капіталі господарських товариств тощо, нерухомого майна, за рахунок якого було б можливо погасити борг або звернути на це майно стягнення.

Наведене спростовує висновки суду про ухилення боржника від виконання судового рішення, яке може мати місце за обставин, коли боржник має змогу виконати рішення, проте свідомо цього не робить.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, порушивши норми процесуального права, відтак ухвала Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року не може вважатися законною і обґрунтованою, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи подання головного державного виконавця Печерського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюка Д.М. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України по суті, апеляційний суд виходить із того, що в матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, відтак подання головного державного виконавця не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду, є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, із прийняттям нової постанови про відмову в задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Льовкіна Максима Олеговича - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року - скасувати.

В задоволенні подання головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Лазюка Данила Максимовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.