ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

-за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2021року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

05.11.2020 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому ставилось питання про стягнення заборгованості за кредитом у загальному розмірі 14 192, 19 грн., з яких: 10 396, 14 грн. поточна заборгованість по кредиту, 1 620, 33 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 314, 57 грн. поточна заборгованість по процентам, 1 861, 15 прострочена заборгованість по процентам.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

08 вересня 2021 року заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором 10 364, 14 грн., судовий збір.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.11.2022 року, не погодившись із вказаним рішенням, позивачем Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» подано апеляційну скаргу, в ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не наведено жодної підстави для незадоволення позову у частині стягнення простроченої заборгованості у розмірі 3 995, 19 грн.

У підписаному 12 липня 2018 року сторонами кредитному договорі зазначені строк дії договору, процента ставка 30.00%, пільгова процентна ставка 0,00001%, процентна ставка за простроченим кредитом 48%.

Таким чином, всі істотні умови програми кредитування викладені у Заяві-Договорі щодо кредитування за кредитним договором № 2018/ОВР/175-001096 в розділі 4 Заяви-Договору № 2018/І_С/175-002395.

Відповідач підписав конкретні умови договору та не звертався до банку для надання йому роз`яснень незрозумілих його умов.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 14 192, 19 гривень, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

12 липня 2018 року між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, було укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту овердрафту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування таким кредитом, шляхом підписання Заяви-Договору №2018/І_С/175-002395 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ «Укргазбанк».

Заява-Договір містить паспорт споживчого кредиту, викладені в якому умови позивач вважає умовами укладеного між сторонами кредитного договору.

Згідно Заяви-Договору позивачем 12 липня 2018 року було відкрито відповідачу обумовлені укладеним між сторонами кредитним договором карткові рахунки (основний балансний та субрахунки), а також видано платіжну картку для використання відповідачем отриманого кредиту.

Як слідує з виписки по згаданим вище картковим рахункам відповідача за його платіжною карткою станом за період з 12.07.2018 по 15.06.2020 року, відповідач отримав від позивача обумовлені укладеним між сторонами кредитним договором кредитні кошти в повному обсязі шляхом встановлення ліміту овердрафту та користувався ними протягом зазначеного періоду. Дана виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75.

Згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідача за кредитом станом на 15.06.2020 року утворилась кредитна заборгованості в загальному розмірі 14192,19 гривень, з яких: 10396,14 гривень заборгованість за тілом кредиту (поточна), 1620,33 гривень заборгованість за тілом кредиту (прострочена), 314,57 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом (поточна), 1861,15 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом (прострочена).

Встановивши зазначені обставини справи суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково, в частині стягнення тіла кредиту.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що Паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятий судом в якості належного доказу умов укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема погодженої між сторонами ціни договору у вигляді розміру процентів, які зобов`язався сплатити позичальник за користування отриманим кредитом. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що у відповідності до норм Закону України «Про споживче кредитування» (ст.9), Закону України «Про захист прав споживачів» (ст.ст.11, 15) вказаний паспорт є лише підтвердженням виконання позивачем встановленого законом для кредитодавця обов`язку надати позичальнику, як споживачу, інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Стосовно Правил відкриття та обслуговування, Основних умов Програми «Домовичок», то за змістом наведених судом вище норм цивільного законодавствадоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АБ «Укргазбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, і саме ці умови і правила, а також тарифи мав на увазі позичальник, підписуючи Заяву-Договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У Заяві-Договорі позичальника процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена, враховуючи оцінку судом першої інстанції Паспорту споживчого кредиту. Натомість позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг відповідач), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, послався на не підписані відповідачем Основні умови Програми «Домовичок» як невід`ємну частину спірного кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Основні умови Програми «Домовичок» відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-Договір про приєднання до Правил, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Але з такими висновками у колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з наступних підстав.

Заява-Договір № 2018/ОВР/175-002395 підписаний сторонами 12 липня 2018 року має 5 розділів. Розділ № 4 називається Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені всі умови кредитування. Зазначений документ - Заява-Договір підписані сторонами без зауважень.

В рішенні суду першої інстанції Паспорт споживчого кредиту описаний взагалі як який окремий документ та як окремому документу йому надана юридична оцінка. Але як вже було зазначено вище, такого документу не існує, це лише відповідний розділ договору, який відповідачем в односторонньому порядку було порушено, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуємо рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Позивачем за подачу позову сплачено 2102 грн. судового збору (а.с.4), за подачу апеляційної скарги сплачений судовий збір у розмірі 3153, 50 грн. (а.с.67).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги та доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 50 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2021року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому ставилось питання про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» () заборгованість за кредитним договором № 2018/ОВР/175-001096 Заяви-Договору № 2018/І_С/175-002395 від 12 липня 2018 року станом на 15.06.2020 року у сумі 14 192 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто дві) гривені 19 копійок, з яких: 10 396, 14 грн. поточна заборгованість по кредиту, 1 620, 33 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 314, 57 грн. поточна заборгованість по процентам, 1 861, 15 прострочена заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» () судовий змір у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: