Провадження №2/523/193/23
У Х В А Л А

"14" березня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГЕЙТ» про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГЕЙТ» з позовними вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 72 367 грн. 07 коп. В обґрунтування позову зазначив, що у 2016 року йому було запропоновано посаду фінансового директора ТОВ «СІГЕЙТ» з посадовим окладом 25000 тисяч гривень на місяць. Із займаної посади ОСОБА_1 , було звільнено 18.12.2017 року, однак, як позивач зазначає у позові, обов`язки фінансового директора ним виконувались до 19 січня 2018 року. У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив повного розрахунку по заробітній платі, позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам направлено копію ухвали, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

Не погоджуючись з позовними вимогами 26.02.2020 року (вх. № 5657) представник ТОВ «СІГЕЙТ» адвокат Тихановський М.О. подав відзив на позовну заяву (а.с.62-64).

Не погоджуючись з відзивом 13.03.2020 року (вх. № 7381) позивач подав відповідь на відзив (а.с.80-83).

Чергове судове засідання у справі призначено на 14 березня 2023 року, сторони до суду не з`явились, про причини не явки суду не повідомили.

Позивач ОСОБА_1 , про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом направлення та отримання смс-повідомолення, згідно роздруківки з комп`ютерної програми ДЗ, позивач судову повістку про виклик до суду в електронну вигляді отримав 20.10.2023 року (а.с.249). До суду не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Представник відповідача до суду також не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.250), про причини не явки суду не повідомив.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Матеріалами справи встановлено, що судом неодноразово здійснювався виклик позивача та представника позивача в судові засідання, які повідомлені про час та місце слухання справи, представник позивача звертався з клопотаннями про відкладення слухання справи.

Матеріалами справи встановлено, що представник позивача останній раз була в судовому засіданні, яке відбулось 16.06.2021 року (а.с.207). Розгляд справи в даному засіданні було відкладено з підстав заявлення клопотання представником позивача про виклик свідків. Розгляд справи було відкладено на 21.09.2021 року о 11 год.

В подальшому, 21.09.2021 року (вх. № 6994) на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення слухання справи. Клопотання мотивоване тим, що представник в даний час приймає участь в іншому судовому засіданні (а.с.209-210). Розгляд справи відкладено на 08.12.2021 року.

Разом з цим, судове засідання, призначене на 08.12.2021 року також не відбулось, на адресу суду 06.12.2021 року (вх. № 9811) надійшло клопотання представника позивача адвоката Попової О.В., про відкладення слухання справи. Клопотання мотивоване тим, що позивач особисто бажає приймати участь в судовому засіданні, однак, у зв`язку з неможливістю прибути до суду, представник просить відкласти слухання справи на іншу дату. (а.с.216-217). Розгляд справи відкладено на 24.02.2022 року.

Судове засідання призначене на 24.02.2022 року не відбулось, розгляд справи відкладено на 19.05.2022 року (а.с.222).

Судове засідання призначене на 19.05.2022 року не відбулось у зв`язку з неявкою всіх учасників провадження, від яких не було заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, судом направлено судові повістки про виклик до суду, позивачу та відповідачу на електронну адресу (а.с.223-224). Розгляд справи відкладено на 02.08.2023 року.

Судове засідання призначене на 02.08.2022 року не відбулось, належним чином повідомлені позивач та представник відповідача до суду не з`явились, про причини не явки суду не повідомили (а.с.226-229). Розгляд справи відкладено на 01.11.2022 року.

Судове засідання призначене на 01.01.2022 року не відбулось, на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Сільницького І.В., про відкладення слухання справи. Клопотання мотивоване тим, що представник зайнятий в іншому процессі, а відтак просить відкласти слухання справи. Розгляд справи відкладено на 18.01.2023 року (а.с.236-239).

Судове засідання призначене на 18.01.2023 року не відбулось, належним чином повідомлені позивач та представник позивача до суду не з`явились,про причини не явки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 14.03.2023 року (а.с.240-244).

Як вже було зазначено, в судове засідання призначене на 14.03.2023 року, належним чином повідомлений позивач до суду в чергове не з`явився, не повідомив про причини не явки, не надав заяви щодо розгляду справи за його відсутності тощо.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України - суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Матеріалами справи встановлено, що позивач та представник позивача до суду не з`явились, судові засідання були відкладення з підстав не явки сторони позивача 8 разів. Позивач з будь-якими заявами на адресу суду не звертався, рухом справи не цікавиться.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Не явки представника позивача та позивача до судових засідань визнані судом не поважними, з підстав відсутності доказів на підтвердження обставин, які б підтверджували поважність причини не явки до суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки. Матеріали справи не містять заяви сторони позивача щодо можливості розгляду справи за їх відсутності.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

У період воєнного стану, відповідно до статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», повноваження судів не можуть бути припинені. Судді працюють, справи розглядаються, адже навіть в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена задля недопущення обмеження конституційного права особи на судовий захист.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач втратив інтерес до справи, безпідставні та не підтвердженні клопотання про відкладення слухання справи спрямовані на затягування розумних строків розгляду справи.

Крім того, Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГЕЙТ» про стягнення заробітної плати, без розгляду.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 13, 131, 223, 247, 257, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГЕЙТ» про стягнення заробітної плати - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом 15-ти днів з дня складення ухвали.

Суддя: