№ 201/8559/14-ц
провадження 6/201/70/2023
УХВАЛА

24 березня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 03 липня 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року позовну заяву задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» загальний борг за кредитним договором від 11 липня 2006 року в загальній сумі 1061210 грн. 06 коп., з яких 115596 грн. 68 коп. (еквівалентно 14462.24 долари США) не погашена заборгованість за тілом кредиту, 84791 грн. 02 коп. (еквівалентно 10608.16 доларів США) заборгованість по сплаті відсотків, 860822 грн. 36 коп. нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків, та витрати на судовий збір 3654 грн., а всього 1064864 грн. 06 коп.

Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили та по справі за заявою стягувача видано виконавчий лист по справі.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 15 березня 2017 року звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження. Ухвалою від 24.03.2017 року заяву було задоволено та сторону замінено.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 16 березня 2023 року звернулося до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цій справі.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Заявник у своїй заяві прохав дане питання розглядати за його відсутності. З урахуванням зазначеного суд вважає можливим розглядати вказане питання за відсутності цих осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) виконавчі документи, видані на підставі судових рішень, можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його винесення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Перевіривши матеріали справи, заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року задоволено та рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що заявник в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказане вище рішення суду (рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року) у встановленому законом порядку набрало законної сили та судом у встановленому законом порядку представнику видано (08.12.2014 року) виконавчий лист по справі, про що наявна відмітка в матеріалах справи.

Також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

06 листопада 2018 року державним виконавцем Соборного ВДВС міста Дніпрі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження.

30.05.2019 року державним виконавцем Соборного ВДВС міста Дніпрі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Розділу XII ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про 'їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Постановою Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року. Кабінет Міністрів України, було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» передбачено, що «установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19) з 22.05.2020 року до 22.06.2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (Офіційний вісник України, 2020 року, № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061)».

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року № 500 «Про продовження адаптивного карантину до 31 липня 2020 року» продовжено строк карантину на території України до 31.07.2020 р..

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. № 641 продовжено карантин до 31.08.2020року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760 продовжено карантин до 31.10.2020 року.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ПК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728. 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Також однією із поважних підстав є те, що з 24 лютого 2022 року на територію України відбулось російське вторгнення. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізації військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусог вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварії протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовах відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборої (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина друга ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнних стан по всій території України, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

24.02.2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022.

14.03.2022року Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», було прийнято: «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб».

15.03.2022року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», постановлено затвердити Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

17.05.2022року Указом Президента України № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», було прийнято: На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

22.05.2022року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», було затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

15.08.2022року Законом № 2500 затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

16.11.2022року Законом № 2738 затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, до 19 лютого 2022 року.

07.02.2023року Законом № 2915 затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2022 № 58/2023, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05 години ЗО хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Судом також встановлено, що у заяві зазначені обставини, які свідчать про поважність пропуску вказаного строку з поважних причин і є передбачені законом підстави для його поновлення.

Слід звернути увагу, що підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку, а перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі та заяві доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаної заяви, оскільки вона підтверджена і ґрунтується на вимогах закону, а тому вважає за необхідне задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 4, 12,13, 76,77, 81, 84, 89, 258, 259, 260, 261, 353, 443, п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат задовольнити.

Ухвала набрала законної сили 24 березня 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -