УХВАЛА

Справа № 495/1145/20

Номер провадження 8/495/1/2023

09 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Боярського О.О.,

секретаря судового засідання Саханова О.А.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1145/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся 03 жовтня 2022 року до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1145/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Свою заяву відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1145/20 було змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2019 року №495/1749/19 на стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Однак, ОСОБА_1 згідно листа №8/24.7.04 від 13.09.2022 року Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса), стало відомо, що він не є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому він просить скасувати за нововиявленими обставинами заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1145/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи відповідачки ОСОБА_1 стосовно його заяви, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1145/20 було змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2019 року №495/1749/19 на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1749/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини зміну розміру аліментів, було збільшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2015 року по справі №495/148/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 14 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, наступним чином: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», указується, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Подібної практики дотримується у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи судом не є нововиявленими обставинами, а тому й не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №552/137/15-ц).

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У даному випадку обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не були предметом розгляду справи, адже судом під час розгляду справи №495/1145/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів вирішувалось питання про зміну розміру аліментів, які вже були стягнуті з відповідача ОСОБА_1 згідно іншого рішення суду, а тому не можуть бути нововиявленими, і тому не призведуть до постановлення іншого рішення по справі, яка переглядається, і не можуть вплинути чи змінити юридичну оцінку обставин, здійснену судом у заочному рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1145/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Окрім того суд вважає необхідним зазначити наступне.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за їх заявою; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду (частина друга статті 125 Сімейного кодексу України).

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі державної реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 Сімейного кодексу України).

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Виходячи вищевикладеного, на момент реєстрації народження дитини ОСОБА_4 сторони не перебували у шлюбі та реєстрація народження дитини відбувалася зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Отже на момент народження ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_1 було достеменно відомо про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 , що виключало можливість реєстрації народження дитини у відповідності до ст. 122 Сімейного кодексу України.

Окрім того ОСОБА_1 не звертався до органів РАЦС із спільною заявою його та матері дитини або із власною заявою задля реєстрації народження дитини у відповідності до вимог ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, що також не могло бути невідомо заявнику, у зв`язку із чим обставини, на які він посилається не є нововиявленими.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 08 листопада 2019 року по справі № 495/1749/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.

Слід зазначити, що на під час розгляду справи № 495/1749/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не заперечували батьківство ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , хоча на час розгляду вказаної справи у 2019 році ОСОБА_1 було достеменно відомий той факт, що на момент народження ОСОБА_4 він не перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , що виключало можливість реєстрації народження дитини у відповідності до ст. 122 Сімейного кодексу України, так само як не могло бути не відомо ОСОБА_1 про те, що він не звертався до органів РАЦС із спільною заявою його та матері дитини або із власною заявою задля реєстрації народження дитини у відповідності до вимог ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України,

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 352, 354, 423, 429 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року по справі №495/1145/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя