Провадження № 2/344/887/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Безпалюк Андрій Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину та визначення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2022 представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення ним навчання; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що в позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 від спільного шлюбу є два сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2018 у справі № 219/14481/17 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.01.2018 у справі № 219/13480/17 було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2017 та до досягнення дітьми повноліття.

З вересня місяця старший син сторін - ОСОБА_3 розпочав навчання на першому курсі освітнього ступеня «бакалавр» Навчального - наукового інституту інформаційних технологій Державного університету телекомунікацій.

В той же час, 16 жовтня сину ОСОБА_6 виповнилося 18 років, а тому з батька дитини перестали стягуватися кошти на його утримання відповідно до вимог судового наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.01.2018 у справі № 219/13480/17.

Водночас, син сторін навчається на денній формі навчання у місті Київ, у зв`язку з чим не має можливості працювати. В добровільному порядку відповідач відмовився в подальшому надавати будь-яку фінансову допомогу старшому сину. Потреба останнього в харчуванні, одязі та нормальному та повноцінному розвитку лише виросла.

Крім того, старший син сторін проживає у гуртожитку, вартість проживання у якому складає 8000,00 грн в рік. Також повнолітній син сторін розпочав навчання в університеті за контрактною формою та встиг оплатити частину навчання у розмірі 2728,00 грн. В подальшому на пільговій основі був переведений на бюджет.

Враховуючи те, що відповідач добровільно не бажає надавати фінансову допомогу на утримання старшого сина сторін та на його розвиток після його повноліття, позивач змушена звертатись до суду з даним позовом та просити суд стягнути аліменти на повнолітнього сина.

Згідно з вимогами законодавства прожитковий мінімум на працездатну особу з 01.07.2022 становить 2 600 грн. З огляду на зазначене, а також з огляду на принципи розумності та справедливості батько дитини повинен сплачувати позивачу аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , щонайменше у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу.

З огляду на те, що з відповідача стягувалися аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на обох дітей, позивач вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі рівному частці - 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу.

Враховуючи, що син ОСОБА_6 вже досягнув вісімнадцятиріччя, окремому визначенню підлягає розмір аліментів на молодшого сина ОСОБА_7 , який позивач вважає за необхідне та розумне також встановити у розмірі - 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відтак, сумарний розмір аліментів, стягуваний з відповідача не зміниться.

Оскільки повнолітній син сторін навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, знаходиться на повному утриманні позивача, відтак позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, до закінчення ним навчання. Водночас, досягнення старшим сином повноліття зумовлює перегляд розміру аліментів молодшої дитини, та позивач вважає за необхідне визначити розмір аліментів на другу неповнолітню дитину - сина ОСОБА_7 та встановити його розмір і 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.28).

Ухвалою суду від 14.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано з Державної міграційної служби України (e-mail: ), 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9) відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , РНКППО: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Витребувано з Національної соціальної сервісної служби України (01601, м. Київ, вул.Еспланадна, 8/10, ) інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відомості щодо адреси місця реєстрації (проживання) відповідача ОСОБА_2 , РНКППО: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 (а.с.29-30).

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.2-8314 /6-22 від 22.11.2022, за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКППО: НОМЕР_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35).

Відповідно до інформації з Національної соціальної сервісної служби України, з 23.05.2022 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКППО: НОМЕР_1 , перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб органів соціального захисту населення Соломянського району м. Києва; фактичне місце поживання/адреса листування: АДРЕСА_2 (а.с.37).

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, 30.01.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Безпалюк А.В. подав заяву відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи без участі позивача та її представника на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач повторно неодноразово у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи на останню відому адресу за місцем реєстрації та за фактичним місцем проживання, так і через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так як сторони в судове засідання, призначене на 30.01.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч.6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2018 у справі № 219/14481/17, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 30 серпня 2003 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, запис №375 розірвано. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_8 (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції від 26.10.2004, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис №555. Батьками вказані, батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 (а.с.14).

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції серії НОМЕР_2 від 01.09.2008, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №60009. Батьками вказані, батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 17.03.2020, ОСОБА_5 17 березня 2020 року змінила ім`я, про що зроблено відповідний актовий запис №4 та прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені є ОСОБА_1 (а.с.17).

Судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.01.2018 у справі № 219/13480/17 вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2017 та до досягнення дітьми повноліття (а.с.10).

Згідно копій довідок від 02.11.2022 №2615- та 02.11.2022 №2615- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вказано: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування останніх зазначено: АДРЕСА_3 (а.с.9).

Встановлено, що старший син сторін ОСОБА_3 проживає у гуртожитку, вартість проживання у якому складає 8 000 грн. в рік, що підтверджується дублікатом квитанції 0.0..1 від 29.09.2022 відносно оплати проживання у гуртожитку в 2022-2023 роки навчальному році. Також повнолітній син сторін розпочав навчання в університеті за контрактною формою та встиг оплатити частину навчання у розмірі 2728,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції 0.0..1 від 29.09.2022. В подальшому на пільговій основі ОСОБА_3 був переведений на бюджет.

Згідно довідки Навчального-наукового інституту інформаційних технологій Державного університету телекомунікацій від 21.10.2022 № 580, ОСОБА_3 навчається на першому курсі освітнього ступеня «Бакалавр» Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю "Комп`ютерні науки" денної форми навчання з фінансуванням за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026 (а.с.20).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Приписами ст.ст.12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд враховує встановлений законом прожитковий мінімум, і визначений законом гарантований розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму, і що для визначення особи такою, що не потребує матеріальної допомоги, особа має бути забезпечена на рівні мінімального прожиткового мінімуму.

Дослідивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття, однак продовжує навчання, навчається на першому курсі освітнього ступеня «Бакалавр» Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю "Комп`ютерні науки" денної форми навчання, а відтак, потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

При цьому, на переконання суду, несправедливим є покладення обов`язку по матеріальному утриманню повнолітнього сина сторін, який навчається та потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, лише на матір дитини, на утриманні якої перебуває син.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітнього ОСОБА_3 , який навчається на денній формі навчання, безспірно потребує матеріальної допомоги, факт проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з матір`ю, матеріальний стан позивачки, особу відповідача, який є особою працездатного віку, та з якого згідно з судовим наказом стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача ( до досягнення старшою дитиною повноліття 1/3), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, те, що позивач є працездатною особою, заперечень з приводу позову не подавав, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Що стосується вимоги позивачки про визначення розміру аліментів для повнолітнього сина у розмірі, не меншому 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, слід зазначити наступне.

У законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Для повнолітніх осіб, які продовжують навчання, законом не встановлюється мінімальний розмір щомісячної суми аліментів.

Що стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки усіх видів доходу відповідача, то слід зазначити наступне.

Приписами ч. ч. 2-3 ст. 183 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Разом з тим, враховуючи, що на сина сторін ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після досягнення сином сторін ОСОБА_6 повноліття, стягуються аліменти в розмірі 1/6 (1/3 :2), відтак підстави для додаткового постановлення рішення про стягнення аліментів на ОСОБА_7 на той самий розмір, а саме на 1/6, відсутні.

Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду, з 11 листопада 2022 року.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.10, 12, 76-81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 11 листопада 2022 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання у Навчально-науковому інституті інформаційних технологій Державного університету телекомунікацій, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено та підписано 03 лютого 2023 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.