Справа № 186/49/23
Провадження номер № 2/0186/104/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

за участю представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» - Гордєєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він більше 20 років пропрацював на підприємствах вугільної промисловості ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», завжди дотримувався техніки безпеки, сумлінно відносився до своєї роботи, але все ж таки 10 листопада 2017 року отримав травму голови під час виконання підземних робіт, про що свідчить акт форми Н-1 від 15 листопада 2017 року.

Він проходив лікування в місцевих лікарнях за місцем проживання, потім на стаціонарі у м. Дніпро, і згодом, після проходження огляду на МСЕК йому було встановлено другу групу інвалідності з 15 лютого 2018 року через трудове каліцтво та втрату 80% втрати професійної працездатності. Йому рекомендовано постійне медикаментозне лікування, стаціонарне лікування в ДКПЛ не менше чотирьох раз на рік по 2-4 тижня. Скільки це лікування буде тривати, невідомо, воно триває вже шостий рік поспіль, майже чверть року він щороку знаходиться на стаціонарному лікуванні у зв`язку з трудовим каліцтвом.

Крім того, після виявленого діагнозу встановлено, що його працездатність частково втрачена та може бути підвищена втрата працездатності, тобто він вже ніколи не одужає. Хвороба постійно прогресує, він є інвалідом, та живе зі страхом очікування гіршого стану. Душевні страждання, які він відчуває у зв`язку із усвідомленням того факту, що вже ніколи не буде здоровою людиною, що хвороба прогресує і його очікує інвалідність у подальшому і першої групи невимовні. Після отриманої травми у нього постійно болить та кружиться голова, трапляються приступи з утратою свідомості, частина з яких протікає з судорогами, він став дратівливим, у нього безсоння, а якщо і засипає, то з важкістю із-за тривоги, переживає через усілякі дрібниці, знизилась пам`ять. Як йому пояснили у психіатричній лікарні, це все через отриману вище травму. На підтримуючі лікування затрачуються всі його страхові виплати, яких недостатньо. Це приводить до додаткових моральних страждань, відчаю. Окрім цього, у нього сім`я, про яку він повинен піклуватись, а цього він зробити не може. Ці душевні страждання, важкий життєвий стан безперервно пригнічують його, біль у душі - невимовний.

Він змушений звертатись за допомогою до лікарні, медичних приладів та особливих ліків. Із-за хвороби він був змушений змінити свій звичайний уклад життя.

Внаслідок отриманої травми на виробництві, йому були заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як право на охорону здоров`я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичайного способу життя та вимагає від нього додаткових зусиль для організації життя, що належним чином має бути компенсовано.

Просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000,00 гривень, всі судові витрати по справі покласти на відповідача.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» позовні вимоги не визнала та надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідно до інформації з позовної заяви, ОСОБА_1 працював на ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на дільниці вентиляції та техніки безпеки №1 на ш. «Степова» на ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ». При цьому, позивач не додав до матеріалів справи доказів факту роботи на підприємстві відповідача.

До початку роботи, згідно вимог ст.29 КЗпП України, ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами праці, з наявністю на робочому місці небезпечних та шкідливих виробничих факторів, а також про можливі наслідки їх впливу на здоров`я.

Однак, 10 листопада 2017 р. о 22:10 год. з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок чого було проведено розслідування нещасного випадку, за результатами якого був складений Акт форми Н-1, відповідно до якого, вина позивача встановлена у Акті розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-1 від 15.11.2017 р., а саме: п.7 причини настання нещасного випадку: основна: невиконання вимог посадових обов`язків; супутні: відсутні; шкідливий або небезпечний фактор: відсутній;

Устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до нещасного випадку: відсутні.

п.10 Особи які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці:

ОСОБА_1 , майстер гірничий дільниці вентиляцій та техніки безпеки №1 ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОРАДВУГІЛЛЯ», порушення вимог: п.5.9 «Посадової інструкції майстра гірничого дільниці вентиляції та техніки безпеки №1 ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОРАДВУГІЛЛЯ»;

З отриманої позовної заяви стало відомо, що довідками медико-соціальної експертної комісії, серії 12 ААА №063003 від 05.02.2021 р. ОСОБА_1 повторно встановлено 80 % втрати професійної працездатності, при тому з повторним переоглядом 10.02.2023 року, а також позивачу не встановлено інвалідність безстроково.

Безпосереднім доказом факту спричинення працівникові ушкодження його здоров`я, що виражається у стійкій втраті ним працездатності чи встановленні групи інвалідності, є саме первинний висновок медико-соціальної експертної комісії, який і встановлює розмір втрати працездатності у зв`язку із професійним захворюванням, та який і підлягає прийняттю до уваги судом під час визначення розміру спричиненої працівникові моральної шкоди внаслідок професійного захворювання.

Оскільки моментом виникнення правовідносин є встановлення втрати працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК, то без пред`явлення первинної довідки медико-соціальної експертної комісії неможна встановити момент виникнення правовідносин, позивач надав лише доказ встановлення втрати працездатності при повторному огляді, що не дає змоги встановити час первісного виникнення правовідносин та може привести до неправильного вирішення спору, оскільки судом можуть бути застосовані НПА, які на момент втрати працездатності Позивача ще не вступили в законну силу.

Крім того, до позовної заяви не додано жодних документів, які підтверджували б факт заподіяння позивачу моральної шкоди.

Обмеження життєдіяльності та інше, що позивач наводить в підтвердження факту спричинення йому моральної шкоди, компенсовані ОСОБА_1 встановленням групи інвалідності, щомісячним страховими виплатами по відсоткам втрати професійної працездатності, виплатою Фондом СС України одноразової допомоги в значному розмірі, оплатою витрат на лікування (в т.ч. і санаторно-курортне, медикаментозне) та інші пільги, передбачені діючим законодавством У країни (призначенням відповідної пенсії).

Розрахунок розміру моральної шкоди по даній справі у кратному співвідношенні не ґрунтується на нормах діючого законодавства України.

Встановлення самого ступеню втрати профпрацездатності не підтверджує і не може підтверджувати наявність факту спричинення потерпілому моральної шкоди.

Наведені позивачем обставини щодо порушення законодавства про охорону праці мають значення для вирішення цього спору, однак позивач не надає жодних належних, допустимих та достовірних доказів на їх підтвердження.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

У судовому засіданні 23 березня 2023 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та прохала суд відмовити у їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з шахтою «Степова» ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та займав посаду майстра гірничого дільниці ВТБ-1.

Під час виконання трудових обов`язків

Пунктом №3 Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталося) 10 листопада 2017 року о 22 годині 10 хвилин, який затверджений 15 листопада 2017 директором ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Гусєвим О.С., встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався при наступних обставинах: 10 листопада 2017 року у 3-тю зміну майстром гірничим з правом видачі наряду дільниці ВТБ-1 ОСОБА_2 було видано наряд гірничому майстру ВТБ-1 ОСОБА_1 на контроль стану пило-газового режиму, протипожежного захисту, провітрювання та вибухобезпечність електроприладів у гірничих виробках, згідно маршруту №8 закріпленого за ОСОБА_1 у листопаді 2017 року. Так, 10 листопада 2017 року о 22 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 пересуваючись по східному магістральному відкаточному штреку горизонту 490 м. У районі ПК-162, ОСОБА_1 підсковзнувся, втратив рівновагу і впав, при цьому захисна каска злетіла з голови. При падінні ОСОБА_1 вдарився головою об пожежно-зрошувальний трубопровід, в результаті чого отримав травму голови.

Згідно п.6 вищезазначеного акту, нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 10 листопада 2017 року о 22 годині 10 хвилин, висновком комісії був визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом, у зв`язку з чим даний випадок підлягає обліку та складається акт за формою Н-1.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №122131 від 05 лютого 2021 року, виданої Міжрайонною психіатричною МСЕК №2, ОСОБА_1 , з 01 березня 2021 року повторно встановлена друга група інвалідності, внаслідок трудового каліцтва, строком до 10 лютого 2023 року.

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №063003 від 05 лютого 2021 року, яка видана Міжрайонною психіатричною МСЕК №2, ОСОБА_1 було повторно встановлено з 01 березня 2021 року ступінь втрати професійної працездатності - 80%.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №176319 від 13 січня 2023 року, виданої Міжрайонною психіатричною МСЕК №2, ОСОБА_1 , з 01 березня 2023 року повторно встановлена друга група інвалідності, внаслідок трудового каліцтва, строком до 10 лютого 2025 року.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №065498 від 13 січня 2023 року виданої Міжрайонною психіатричною МСЕК №2, ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності - 85%, з 01 березня 2023 року до 01 березня 2025 року.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно з частинами першою та третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до вимог ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов`язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці.

Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника.

Стаття 173 КЗпП України передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

В даному випадку трудове каліцтво пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Судом встановлено, що після роботи на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів, та звільнення за станом здоров`я до встановлення позивачу другої групи інвалідності за трудовим каліцтвом 05 лютого 2021 року, позивач на інших підприємствах не працював.

Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як зазначено в пункті 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, №1-9/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, відповідно до статей 23,1167 ЦК України, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

Надані позивачем докази повною мірою вказують, що трудове каліцтво відбулося при виконанні ним трудових обов`язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Суд не може погодитись із запереченнями представника відповідача, який вважає не доведеним позивачем факт заподіяння моральної шкоди так як не встановлені зміни у психічному стані, відповідні записи лікаря-психіатра, психотерапевта, психолога, оскільки згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва.

З врахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок трудового каліцтва на виробництві, останньому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров`я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного способу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципом розумності та справедливості, приймає до уваги стан здоров`я позивача, втрату професійної працездатності, інвалідність, вину підприємства та працівника в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного трудового каліцтва, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв`язків, а саме 85% втрати професійної працездатності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 150 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до Закону України №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом (26000 грн станом на 01.01.2022 року).

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

У зв`язку із зазначеним, моральна шкода на користь позивача підлягає стягненню з відрахуванням податку та обов`язкових платежів.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24 березня 2023 року.

Суддя С.С.Кривошея.