ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Заворотнього К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року у справі №201/13377/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказів про звільнення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди(суддя першої інстанції Демидова Світлана Олександрівна) , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказів про звільнення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтовання позовних вимог позивач посилався на те, що в період з 11 лютого 2019 року по 22 листопада 2021 року він працював на посаді начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». Наказом СК «Дніпровський загін воєнізованої охорони» РФ «Придніпровська залізниця» № НОК-1864/Ос від 22 листопада 2021 року його було звільнено з займаної посади та припинено з ним трудовий договір згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин своїх посадових обов`язків.

Підставою його звільнення був наказ Регіональній філії «Придніпровська залізниця» № 520/Н від 22.11.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

За змістом вказаного вище наказу систематичний характер допущених ним порушень в частині неналежного виконання посадових обов`язків обумовлюється наказами про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 28 січня 2021 року № 26/Н, від 06 серпня 2021 року № 342/Н, від 30 вересня 2021 року № 449/Н та від 12 листопада 2021 року № 4506/Н, якими йому були оголошені дисциплінарні стягнення у вигляді догани.

Позивач вважає, що наказ (розпрядження) № НОК-1864/Ос від 22 листопада 2021 року про припинення з ним трудового договору згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, Наказ директора Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» № 520/Н від 22.11.2021 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення є незаконними та безпідставними, винесеними з порушенням діючого законодавства та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Також позивач вважає незаконними, безпідставними та необгрунтованими накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 28 січня 2021 року № 26/Н, від 06 серпня 2021 року № 342/Н, від 30 вересня 2021 року № 449/Н та від 12 листопада 2021 року № 506/Н,

Щодо наказу від 28 січня 2021 року № 26/Н, яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме порушення п.п. 1.4, 2.15, 2.18 своїх посадових обов`язків згідно вимог ст. 139 КЗпП України щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, внаслідок чого стало можливим допущення порушень виявлених службовою перевіркою РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». Так накладення дисциплінарного стягнення здійснено поза межами місячного строку від моменту виявлення порушень, наказ не містить обґрунтувань та підтверджень щодо наявності його вини та причино наслідковий зв`язок між вимогами .п. 1.4, 2.15, 2.18 його посадової інструкції начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» та обставинами й фактами порушень.

Щодо наказу від 06 серпня 2021 року № 342/Н яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме порушення п.п. 2.2, 2.3, 2.9 своєї посадової інструкції згідно вимог ст. 139 КЗпП, щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, внаслідок чого стало можливим допущення порушень, пов`язаних з незабезпеченням збереженості вантажів під час супроводження їх стрільцями Дніпровського загону воєнізованої охорони, зокрема випадками нестачі вантажів в період з 24 лютого 2021 року по 06 квітня 2021 рік та незабезпечення ним 100 відсоткового супроводження особовим складом загону вагонів з номенклатурним вантажами. Так накладення дисциплінарного стягнення здійснено також поза межами місячного строку від моменту виявлення порушень, наказ не містить обґрунтувань та підтверджень щодо наявності його вини та причинно - наслідковий зв`язок між вимогами п.п. 2.2 , 2.3, 2.9 його посадової інструкції начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» та обставинами й фактами порушень, настання яких ставлять йому у вину.

Ідентичні підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності з наказом № 342/Н від 06 серпня 2021 року й містять наказ № 506/Н від 12 листопада 2021 року та наказ № 520/Н від 22 листопада 2021 року.

Щодо наказу від 30 вересня 2021 року № 449/Н, яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме порушення п.п. 2.8 своєї посадової інструкції згідно вимог ст. 139 КЗпП, щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, внаслідок чого стало можливим допущення порушень, пов`язаних з обліком робочого часу працівників загону в період часу до 28 серпня 2021 року, а саме непоодинокі випадки невідповідності обліку робочого часу працівників підпорядкованих стрілецьких команд. Так накладення дисциплінарного стягнення здійснено поза межами місячного строку від моменту виявлення порушень, наказ не містить обґрунтувань та підтверджень щодо наявності його вини та причинно - наслідковий зв`язок між вимогами п.п. 2.8 його посадової інструкції начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» та обставинами й фактами порушень, настання яких ставлять йому у вину.

Вважає, що протиправними, необґрунтованими та незаконними наказами відповідача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та необґрунтоване та протиправне накладення на нього відповідачем дисциплінарних стягнень у вигляді доган та звільнення, що відбувалось тривалий період часу (протягом року), заподіяли йому значної моральної шкоди. Такі дії відповідача завдали йому моральних страждань, пов`язаних з тривалим упередженим ставленням до нього роботодавця та умисного протиправного створення роботодавцем правового підґрунтя в частині наявності дисциплінарних стягнень та систематичності їх вчинення для звільнення його з посади за ініціативою роботодавця, спричиняли втрату його психологічної рівноваги через очікування протиправного накладення відповідачем на нього чергового дисциплінарного стягнення та кінцевого звільнення з роботи, необхідності пошуку засобів для існування, доходу, необхідності пошуку іншого місця роботи відповідно до набутого ним досвіду, освіти, професійних навичок та його віку є ускладненим через практично повну відсутність на ринку праці вакансій, що відповідають його досвіду, освіті та професійним навичкам. В зазначений спосіб протиправні дії відповідача щодо звільнення його з роботи вплинули на втрату ним нормальних життєвих зв`язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, реалізацією себе як особистості, реалізації професійних навичок, здобутого досвіду та почуття себе затребуваним, корисним та необхідним, як складової розвитку особистості та її самореалізації й визнання в суспільстві. Враховуючи зазначенні обґрунтування просив суд стягнути на його користь спричинену моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.

На підставі наведеного позивач ОСОБА_1 просив суд першої інстанції:

- визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) Регіональної філії «Придніпровська залізниця» № НОК-1864/Ос від 22 листопада 2021 року про його звільнення; накази Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 22.11.2021 року № 520/Н, від 28 січня 2021 року № 26/Н, від 06 серпня 2021 року № 342/Н, від 30 вересня 2021 року № 449/Н та від 12 листопада 2021 року № 506/Н;

- поновити його на посаді начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» з 23 листопада 2021 року;

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на його користь моральну шкоду, завдану незаконним звільненням та притягнення до дисциплінарної відповідальності в розмірі 30000,00 грн.

- при задоволенні позовних вимог щодо поновлення на роботі, допустити до негайного виконання згідно п.п. 2, 4 ст. 430 ЦПК України рішення суду про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказів про звільнення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Із указаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що вважає рішення суду першої інстанції необгрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Так, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не дано правової оцінки доводам позивача щодо недоведеності його вини у порушенні своєї посадової інструкції та відсутності причино-наслідкового зв`язку між обставинами та фактами порушень, допущення яких ставиться у вину працівнику.

Крім того, апелянт зауважує про відсутність його вини у вчиненні дисциплінарних проступків, які стали підставою для накладення на нього численних дисциплінарних стягнень та звільнення.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, на думку позивача, залишив поза увагою його аргументи про те, що не було встановлено вини і ступінь вини в діях рядових працівників та їх безпосередніх керівників, обставини допущення виявлених порушень.

Позивач ОСОБА_1 просить Дніпровський апеляційний суд скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року по справі № 201/13377/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року цивільна справа витребувана з суду першої інстанції.

27 жовтня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 198).

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження позивачем та відповідачем отримана електронною поштою 08 листопада 2022 року (а.с. 200- 201).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року справу призначено до розгляду.

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , пояснення представника відповідача - Акціонерного товариства «Укрзалізниця» - адвоката Хлабистіна Д.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріальнго і процессуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 11 лютого 2019 року по 22 листопада 2021 року працював на посаді начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» в регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Наказом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» № 26/Н від 28 січня 2021 року за неналежне виконання посадових обов`язків начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме порушення п.п. 1.4, 2.15, 2.18 своїх посадових обов`язків та вимог ст. 139 КЗпП України щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу та є порушенням трудової дисципліни. З наказом позивач ознайомлений 29 січня 2021 року.

Відповідно до пункту 1.4 Посадової інструкції начальника підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» затвердженої 08 лютого 2019 року (надалі Інструкція) з якою ОСОБА_1 ознайомився 11 лютого 2019 року, у своїй роботі начальник підрозділу керується Конституцією та Законами України, Указами Президента України, Постановами Кабінету Міністрів України та Верховної Ради України, чинним законодавством, Положенням про відомчу воєнізовану охорону на залізничному транспорті , Статутом залізниць України, інструкціями, положеннями наказами і вказівками та іншими нормативними документами Міністерства інфраструктури України, АТ «Українська залізниця», Головного управління воєнізованої охорони, керівництва регіональної філії, начальника служби воєнізованої охорони.

Пунктом 2.15 вказаної вище Інструкції зазначено, що в обов`язки позивача входить: забезпечувати своєчасне придбання, зберігання і боєздатність озброєння, боєприпасів, пожежної техніки та спорядження.

Пунктом 2.18 вказаної вище Інструкції передбачено, що в обов`язки позивача входить: здійснювати оперативне керівництво підрозділами загону. Вміло використовувати сили і засоби, які знаходяться в розпорядженні підрозділів, у залежності від оперативних обставин на дільниці обслуговування.

Так, актом № ЦБ від 30 грудня 2020 року службової перевірки регіональних філій «Одеська залізниця» «Придніпровська залізниця» «Донецька залізниця» «Львівська залізниця» «Південно Західна залізниця» «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», затвердженої наказом АТ «Укрзалізниці» від 02 грудня 2020 року № 532 встановлено ризики нанесення збитків АТ «Укрзалізниця» в сумі 556105,00 грн. при перевезенні вантажу за договорами купівлі -продажу № 137/2020 ЦЮ від 16 липня 2020 року та № 209/2020 ЦЮ від 04 вересня 2020 року, які укладенні між АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-РЕСУРС». За невиконання своїх службових обов`язків, які призвели до нанесення збитків товариству в особливо великих розмірах, прийнято рішення притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» ОСОБА_1 .

Дисциплінарне порушення вчинене ОСОБА_1 виявлено 30 грудня 2020 року, до дисциплінарної відповідальності позивача притягнуто 28 січня 2021 року, тобто протягом місяця з дня його виявлення.

Наказом АТ «Українська залізниця» № 342/Н від 06 серпня 2021 року за неналежне виконання посадових обов`язків начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме порушення п.п. 2.2, 2.3, 2.9 своїх посадових обов`язків та вимог ст. 139 КЗпП України щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, внаслідок чого стало можливим допущення порушень, пов`язаних з незабезпеченням збереженості вантажів під час супроводження їх стрільцями Дніпровського загону воєнізованої охорони, зокрема випадків нестачі вантажів в період з 24 лютого 2021 року по 06 квітня 2021 рік , незабезпечення 100 відсотків супроводження особами п. 8 Плану заходів щодо проведення оперативно - профілактичної роботи по недопущенню розкрадання вантажів у межах РФ «Придніпровська залізниця» на 2021 рік від 29 січня 2021 року № НО-8/105. З наказом ОСОБА_1 ознайомився 09 серпня 2021 року.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції начальник структурного підрозділу зобов`язаний вивчати причини, що сприяють крадіжкам, виникненню пожеж та порушення встановленого порядку.

Пунктом 2.3 Інструкції зазначено, що начальник структурного підрозділу зобов`язаний планувати і здійснювати спільно з причетними службами профілактичну роботу по усуненню причин, які сприяють викраденню вантажів, майна, матеріальних цінностей, встановлених на залізничному транспорті правил і правил пожежної безпеки.

Згідно п. 2.9 Інструкції, начальник структурного підрозділу зобов`язаний організовувати роботу спеціалізованих оперативних груп та інших додаткових нарядів на найбільш криміногенних дільницях і об`єктах, узагальнювати і популяризувати позитивну роботу підрозділів, стрільців та пожежних, удосконалювати охорону об`єктів, вантажів, цінностей та майна , широко втілювати технічні засоби охорони та зв`язку.

Наказом АТ «Українська залізниця» № 506/Н від 12 листопада 2021 року за неналежне виконання посадових обов`язків начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме порушення п.п. 2.2, 2.3, 2.9 своїх посадових обов`язків та вимог ст. 139 КЗпП України щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, внаслідок чого стало можливим допущення порушень, пов`язаних з незабезпеченням збереженості вантажів під час супроводження їх стрільцями Дніпровського загону воєнізованої охорони, зокрема випадків нестачі вантажів в період з серпня по жовтень включно 2021 року, незабезпечення 100 відсотків супроводження особами п. 8 Плану заходів щодо проведення оперативно - профілактичної роботи по недопущенню розкрадання вантажів у межах РФ «Придніпровська залізниця» на 2021 рік. З наказом ОСОБА_1 ознайомився 15 листопад 2021 року.

Наказом АТ «Українська залізниця» № 520/Н від 22 листопада 2021 року за неналежне виконання посадових обов`язків начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповід, а саме порушення п.п. 2.2, 2.3, 2.9 своїх посадових обов`язків та вимог ст. 139 КЗпП України щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу внаслідок чого стало можливим допущення порушень, пов`язаних з незабезпеченням збереженості вантажів під час супроводження їх стрільцями Дніпровського загону воєнізованої охорони, зокрема випадків нестачі вантажів, незабезпечення 100 відсотків супроводження особами п. 8 Плану заходів щодо проведення оперативно - профілактичної роботи по недопущенню розкрадання вантажів у межах РФ «Придніпровська залізниця» на 2021 рік. З наказом ОСОБА_1 ознайомився 22 листопада 2021 року.

Наказом АТ «Українська залізниця» № 449/Н від 30 вересня 2021 року за неналежне виконання посадових обов`язків начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповід, а саме порушення п.п. 2.8 своїх посадових обов`язків та вимог ст. 139 КЗпП України щодо своєчасного, точного та сумісного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, внаслідок чого стало можливим допущення порушень, пов`язаних з обліком робочого часу працівників загону в період часу до 28 серпня 2021 року, а саме непоодинокі випадки невідповідності обліку робочого часу працівників підпорядкованих стрілецьких команд. Контроль за виконання наказу №280/НОР -1 від 29 липня 2020 року «Про облік робочого часу працівників по Дніпровському загону залишено за ОСОБА_1 . З наказом ОСОБА_1 ознайомився 02 жовтня 2021 року.

Відповідно п. 2.8 Інструкції, начальник підрозділу здійснює контроль за організацією несення служби особовим складом та раціональним його використанням, дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, веденням обліку робочого часу.

28 серпня 2021 року в ході проведення перевірки встановлено невідповідність відпрацьованих робочих змін, зазначених у відомостях роботи варти, до робочих змін, зазначених у табелі обліку робочого часу, окрім того встановлено що мають місце випадки, коли в облікових документах зазначена тривалість зміни більше ніж 24 годин.

Наказом (розпорядженням) СК «Дніпровський загін воєнізованої охорони» РФ «Придніпровська залізниця» № НОК-1864/Ос від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади та припинено з ним трудовий договір згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин своїх посадових обов`язків. З наказом позивач ознайомився 22 листопада 2021 року, про що мається його власноручний підпис. Того ж дня позивачем отримано трудову книжку.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року є необґрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 5 вказаної вище статті, обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 4 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції від 13 вересня 2022 року є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції взагалі не надано правової оцінки доводам позивача щодо недоведеності його вини в порушенні своєї посадової інструкції та відсутності причинно-наслідкового зв`язку між обставинами та фактами порушень, допущення яких ставиться працівнику в вину, а також доводи апеляційної скарги позивача про те, що долучені до відзиву на позовну заяву витяги з актів службових перевірок, довідок про результати перевірок, витяги з протоколів містять тільки факти виявлення порушень та їх формальний взаємозв`язок з пунктами функціональних обов`язків позивача без фактичного дослідження встановлення саме дії чи бездіяльність позивача спричинили настання виявлених порушень, без визначення та доведення ступеню вини позивача в цих порушеннях (в формі умислу чи необережності), є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що накази про застосування заходу дисциплінарного стягнення відповідають вимогам трудового законодавства, процедура їх винесення дотримана, ступінь тяжкості врахована, достатньою мірою відповідають вжитим заходам дисциплінарного стягнення, строки не порушені, а тому оскаржувані накази не можуть визнаватись незаконними та не підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не розглядались та не оцінювались обставини справи, доводи позивача та обґрунтованість притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача наказами АТ «Українська залізниця» № 506/Н від 12.11.2021 року та наказом № 520/Н від 22.11.2021 року, № 449/Н від 30.09.2021 року, та не взято до уваги, що роботодавець в порушення вимог трудового законодавства двічі притягнув позивача до юридичної відповідальності за один дисциплінарний проступок протягом місяця, а саме наказом № 506/Н від 12.112021 року та наказом № 520/Н від 22.11.2021 року, є безпідставними, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.10.2021 року на нараді під головуванням головного інженера Регіональної філії «Придніпровська залізниця» розглядались випадки незбережного перевезення вантажів. За результати розгляду було встановлено коло осіб, причетних до виявлених порушень. Вказане було підставою для видання наказу № 506/Н від 12.11.2021 року.

02.11.2021 року на нараді під головуванням першого заступника директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» розглядались випадки незбережного перевезення вантажів. За результатами розгляду нарадою було встановлено коло осіб, причетних до виявлених порушень. Вказане було підставою для видання наказу № 520/Н від 22.11.2021 року.

Тобто, викладені підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача в наказах № 506/Н від 12.11.2021 року та № 520/Н від 22.11.2021 року не стосуються одного і того ж самого дисциплінарного проступка. Так, підставою для видання наказу № 506/Н від 12.11.2021 року були події серпня 2021 року (а.с. 78 79), а підставою для видання наказу № 520/Н від 22.11.2021 року були події жовтня 2021 року (а.с. 72 73).

Щодо наказу № 449/Н від 30.09.2021 року, то 03.09.2021 року на нараді під головуванням першого заступника директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» розглядалась довідка про результати перевірки обліку робочого часу в стрілецьких командах структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця». За результатами розгляду вказаної довідки нарадою бул встановлено коло осіб, причетних до виявлених порушень.

Як вбачається із пункту 2.8 Інструкції, начальник підрозділу здійснює контроль за організацією несення служби особовим складом та раціональним його використанням, дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, веденням обліку робочого часу.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про незгоду з висновками суду першої інстанції, що накази про застосування заходу дисциплінарного стягнення відповідають вимогам трудового законодавства, процедура їх винесення дотримана, ступінь тяжкості врахована, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно частини 1 ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Як вбачається із частии 2 вказаної вище статті, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до частини 1 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як вбачається із частини 4 вказаної вище статті, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з п. 3 частини 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Частиною 1 статті 43 КЗпПУ передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.92 р., за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Апеляційний суд вважає, що всі оспорювані позивачем накази про застосування заходу дисциплінарного стягнення відповідають вимогам чинного трудового законодавства, процедура їх винесення дотримана.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.07.2020 року у справі № 554/9493/17, провадження № 61 38286св18.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст постанови складений 23 січня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна