Справа № 472/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

представника стягувача Венделя О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суму смт. Веселинове скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Венделя Олега Михайловича, заінтересована особа: Веселинівський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник ОСОБА_2 , про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2023 року представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Вендель Олег Михайлович звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

В ообґрунтування скарги зазначив, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07.10.2021 року у справі № 472/438/21 з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду в розмірі 25 000 грн., та матеріальну шкоду в розмірі 2 250, 20 грн.

09.11.2021 року судом видано виконавчий лист у справі № 472/438/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 25 000 гривень, на підставі якого 15.11.2021 року було відкрито виконавче провадження №67507236.

27.12.2022 р. на адресу стягувача надійшла Постанова головного державного виконавця Веселинівського ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкої О.В. від 13.12.2022 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

У вказаному виконавчому провадженні головним державним виконавцем Веселинівського ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкою О.В. вже виносилася аналогічна Постанова про повернення виконавчого документа стягувану від 06.06.2022 р., яку ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13.07.2022р. було скасовано. У даному випадку, матеріали виконавчого провадження №67507236 після такого скасування містять таку перевірку майнового стану лише двічі, а саме: 19.08.2022 р. та 13.12.2022 р., а щодо нерухомого майна - то така інформація взагалі відсутня.

Вказану постанову представник стягувача вважає незаконною та просить її скасувати, оскільки державний виконавець порушує строки та порядок вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, не здійснює виконавчі дії систематично у періоди, визначені частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не здійснює належних дій щодо розшуку майна боржника.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Легка О.В. не з`явилася до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. 30.01.2023 року на адресу суду надійшов відзив від начальника відділу Буланчі О., з якого вбачається, що державним виконавцем вжито всіх дій, щодо виконання виконавчого документа, шляхом направлення всіх відповідних запитів та перевірки майнового стану за місцем проживання боржника. Відповідно до ст. 13 п. 5 абз. 2-3 ЗУ «Про виконавче провадження встановлено наступне, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому Законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Процедура виконання порушена не була. При цьому також в Прикінцевих положеннях Закону встановлено, що ст. 10-2 внесено зміни, які передбачають, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Спираючись на те, що станом на 27.10.2023 року воєнний стан в країні не припинено строки перериваються, тому вказані в скарзі недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови про повернення виконавчого провадження. За невчасне подання запитів до лютого 2022 року державний виконавець вже був притягнутий до відповідальності.

Суд, заслухавши вступне слово представника заявника ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07.10.2021 року у справі № 472/438/21 з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 2 250, 20 грн.

На виконання вказаного вироку суду 09.11.2021 року судом видано виконавчий лист у справі № 472/438/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 25000 гривень, на підставі якого постановою головного державного виконавця Легкою О.В. від 15.11.2021 року було відкрито виконавче провадження - ВП №67507236.

08.06.2022 року головним державним виконавцем Легкою О.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Не погодившись з вказаною постановою, 27 червня 2022 року стягувачем через свого представника - адвоката Венделя О.М. було подано до Веселинівського районного суду скаргу про визнання незаконною та скасування даної постанови від 08.06.2022 року. 13 липня 2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Веселинівського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкої О.В. від 08.06.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні - ВП №67507236, по виконавчому листу №472/438/21 від 09.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 25000 гривень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особою державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов`язки виконавця, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій.

Так, відповідно до частин 1-4 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною 7 статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

За змістом частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначено Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не одноразово. При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Подібний за змістом правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 17.02.2021, у справі № 904/3525/18.

Так, скарга представника стягувача у цій справі мотивована тим, що державний виконавець не здійснює виконавчі дії систематично, у періоди, визначені частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не здійснює належних, на думку скаржника, дій щодо розшуку майна боржника.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що головним державним виконавцем Легкою О.В. після постановлення ухвали Веселинівським районним судом Миколаївської області від 13 липня 2022, якою визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Веселинівського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкої О.В. від 08.06.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачубули вчинені наступні виконавчі дії.

В матеріалах виконавчого провадження міститься акт державного виконавця Легкої О.В. від 12.12.2022 року, відповідно до якого нею було здійснено виїзд за адресою проживання боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , яким встановлено, що на момент виїзду державного виконавця за вказаною адресою у виконавчому документі, майно на яке можливо бути звернено стягнення у боржника відсутнє. Однак, в даному акті міститься лише підпис державного виконавця Легкої О.В., а в змісті акту лише зазначено, що майно, на яке може бути звернено стягнення, відсутнє, без опису стану побутових умов домоволодіння боржника, та без опису того, яке ж взагалі майно в нього наявне за місцем проживання.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження після скасування постанови головного державного виконавця міститься запит, який 15.11.2021 року скеровано до Міністерства внутрішніх справ України, на який 16.11.2021 року отримано відповідь про відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортні засоби та 15.11.2021 року скеровано запит до Державної фіскальної служби України, на який 15.11.2021 року отримано відповідь про те, що ОСОБА_2 на обліку в органах ДФС не перебуває.

Суд не може взяти до уваги дані запити, оскільки вони були зроблені 15.11.2021 року, а саме до скасування Веселинівським районним судом Миколаївської області від 13 липня 2022 року постанови головного державного виконавця Веселинівського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.06.2022 р.

13.12.2022 року головним державним виконавцем Легкою О.В. винесено постанову у виконавчому провадженні №67507236 від 13.12.2022 р. про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

Далі, в матеріалах виконавчого провадження міститься постанова головного державного виконавця Легкої О.В. від 13.12.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Тобто, з матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що після скасування 13.07.2022 року постанови від 08.06.2022 року про повернення виконавчого документа, державний виконавець за період з 13.07.2022 року по 13.12.2022 року (5 місяць) провів 1 виконавчу дію 12.12.2022 року (огляд домоволодіння боржника), після чого 13.12.2022 року знову виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Натомість державний виконавець в рамках виконавчого провадження повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду і такі перевірки мають вчинятися виконавцем не одноразово, а систематично. Доказів на підтвердження періодичного проведення таких перевірок суду надано не було, і матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що такі перевірки проводились одноразово.

Вказане свідчить про порушення головним державним виконавцем Легкою О.В. положень частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, державним виконавцем не вчинялися усі, передбачені вказаними нормами права дії, спрямовані на неупереджене, ефективне, своєчасне виконання рішення суду в повному обсязі.

Крім того, сам факт здійснення державним виконавцем Легкою О.В. окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 зазначеного Закону.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а тому постанову головного державного виконавця Легкої О.В. від 13.12.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу слід визнати незаконною та скасувати.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Венделя Олега Михайловичапро визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу- задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати Постанову головного державного виконавця Веселинівського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкої О.В. від 13.12.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні - ВП №67507236, по виконавчому листу №472/438/21 від 09.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 25000 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 28.02.2023 року.