Справа № 456/554/23
Провадження № 2-н/456/141/2023
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15 березня 2023 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши заяву Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання через дворову водорозбірну колонку з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Стягувач КП «Дрогобичводоканал» звернувся до суду із заявою у порядку наказного провадження, в якій просить видати судовий наказ про стягнення на його користь з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з водопостачання через дворову водозбірну колонку в сумі 1981,63 грн. та сплачений судовий збір.

Відповідно п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява про видачу судового наказу за формою та змістом повинна відповідати статті 163 ЦПК України. Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Із заяви КП «Дрогобичводоканал» про видачу судового наказу вбачається, що за адресою вказаною в заяві про видачу судового наказу зареєстровано 4 осіб, а заборгованість за послуги з водопостачання нарахована лише на ім`я ОСОБА_1 , доказів того, що договір про надання послуг було укладено безпосередньо з цією особою, суду не надано.

Як встановлено зі змісту поданої заяви та доданих до неї письмових доказів, а саме: інформації про заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, заборгованість станом на 01.01.2023 становить 1981,63 грн, однак не зрозуміло, коли саме виникла заборгованість у ОСОБА_1 . Дана обставина позбавляє можливості суддю перевірити строк позовної давності на час фактичного звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.5 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до Узагальнення Верховного Суду України Практики розгляду судами цивільних справ у наказному провадженні поняття та характеристика письмової форми правочину регламентується нормами Цивільного кодексу України. Суди по-різному розуміють зміст поняття правочин, вчинений у письмовій формі. Деякі суди помилково вважають достатнім доказом наявності правочину будь-які письмові дані про наявність боргу. Правильною вбачається практика тих судів, що, передусім, вимагають надання заявником власне договору, підписаного сторонами. Трапляються випадки, коли власник (наймач) квартири або будинку фактично проживає у квартирі або будинку, споживає послуги з тепло-, водопостачання, водовідведення тощо, але письмового договору з ним постачальники цих послуг не укладали. Фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Її розміри та підстави виникнення повинні встановлюватися судом у позовному провадженні. Тому суди в таких випадках правильно відмовляють у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги (п.13 такої постанови).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви Комунального підприємства «Дрогобичводоканал»до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання через дворову водорозбірну колонку в сумі 1981 грн. 63 коп. та судового збору у сумі 268 грн. 40 коп., слід відмовити.

Керуючись ст. ст.163,165 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству «Дрогобичводоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з водопостачання через дворову водозабірну колонку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9, ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена через Стрийський міськрайонний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.Л.Бучківська