Справа № 444/3321/22
Провадження № 2/444/232/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

21 лютого 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за законом та на частку в майні двору як члена колишнього колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачаДобросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на спадкове майно колишнього колгоспного типу двору та на частку майна члена колишнього колгоспного типу двору.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він проживає в будинку АДРЕСА_1 , який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого була його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом двору був позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено виписками з погосподарської книги по c. Думичі Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Реєстрація на майно двору станом на 31.12.2012 року на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась, що стверджено довідкою Червоноградського МБТІ.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідно до чинного на той час законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже, всі члени двору, головою якого була ОСОБА_2 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/2 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача - ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. При житті мати позивача не складала заповіту. Спадщину після смерті матері він прийняв, так як він проживав та був зареєстрований з матір`ю на день смерті.

Позивач зазначає, що після смерті його матері, як спадкоємець за законом, він звернувся про спадкування до Рава-Руської держнотконтори, де відкрито спадкову справу № 205/2022, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано 29.11.2022 року постанову та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності.

Крім того, позивач вказує, що йому, як члену колишнього колгоспного типу двору також належить право на 1/2 частки в майні двору, однак таку він не може зареєструвати, в зв`язку з вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому реєстрація права власності на належну йому частку двору можлива лише за рішенням суду.

Враховуючи наведене вище, позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою судді від 26.12.2022 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні, підготовче судове засідання призначено на 24.01.2023 року. Одночасно витребувано від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руської державної нотаріальної контори належним чином завірені (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи №205/2022, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.01.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не прибув, однак подав на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати у його відсутності (арк.спр.28). В заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду сільська рада направила листа, в якому зазначила, що просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника, у вирішенні даної справи повністю покладаються на рішення суду (арк. спр. 61).

Представник третьої особи: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Рава-Руської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду нотаріальна контора направила листа в якому зазначила, що покладається на рішення суду, просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Додатково направлено копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. спр. 34-60).

А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про спадкування житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , та який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, що стверджено випискою із погосподарської книги №1 по с.Думичі Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області, голова двору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , члени двору - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.спр.14).

З довідки №797 виданої 08.08.2021 року виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Замківського старостинського округу №2 встановлено, що станом на 15.04.1991 року в господарстві проживали голова двору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , члени двору - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не втратили частку в майні колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 (арк.спр. 15).

Відповідно до довідки виданої виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Замківського старостинського округу №2, станом на 30.06.1990 року малолітні та неповнолітні діти за адресою: АДРЕСА_1 не проживали (арк.спр.16).

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 22.02.1999 року, встановлено, що гр. ОСОБА_1 зареєстрований у с.Думичі, Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області (арк.спр.6-8).

Судом встановлено, що мати позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (арк. спр.9).

Батьком позивача є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (спадкова справа арк.спр.43).

Із копії довідки № 358, яка видана 12.04.2022 року виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Замківського старостинського округу №2, встановлено, що ОСОБА_1 , син померлої ОСОБА_2 , проживав і був зареєстрований разом із нею в будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 і вели спільне господарство (арк.спр.12).

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що на час смерті матері, позивач ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав разом із нею, а тому прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , з такою ж частиною господарських будівель.

З копії довідки №795, яка видана 08.08.2022 року виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Замківського старостинського округу №2, встановлено, що заповіт від імені гр. ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в Замківському старостинському округу №2 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, не посвідчувався (арк.спр.13).

Оскільки заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, суд дійшов висновку, що спадкування після її смерті відбувається за законом.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

А тому, позивач, як син померлої ОСОБА_2 , є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Внаслідок звернення позивача у Рава-Руську державну нотаріальну контору як спадкоємця за законом першої черги було зареєстровано спадкову справу № 205/2022, номер у Спадковому реєстрі 69976521, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який виданий Рава-Руською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 29.11.2022 року (арк.спр.25).

Із копії спадкової справи №205/2022 року, яка відкрита Рава-Руською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , встановлено, що про спадкування в 29.11.2022 році звернувся позивач в справі ОСОБА_1 (арк.спр.35-59).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище зазначені особи, є членами двору, головою якого була мати позивача ОСОБА_2 , та вони мали рівне право на частки в майні двору, по 1/ 2 частині кожний. Отже на день смерті ОСОБА_2 їй належало 1/2 частки майна двору. Крім того, позивачу ОСОБА_1 , як члену колишнього колгоспного типу двору, також належить право на 1/2 частку в майні двору.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Оскільки господарство № 24а в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно, то відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Позивач вказує, що відповідно до довідки № 3659 виданої 04.10.2022 року директором КП ЛОР "Червоноградське МБТІ", станом на 30.12.2012 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , КП ЛОР "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації" реєстрація не проводилась (арк.спр.18).

Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що такий знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , загальна площа будинку становить 38, 2 кв.м., житлова 14,1 кв.м., допоміжна 24,1 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, сарай, сарай, вбиральня, споруди) (арк.спр.19-24).

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно зі ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Із постанови Рава-Руської державної нотаріальної контори від 29.11.2022 року встановлено, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори постановив відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки спадкоємцем не дотримано п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації (арк.спр.19).

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України,способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ураховуючи наведене, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 38, 2 кв.м., житлова 14,1 кв.м., допоміжна 24,1 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, сарай, сарай, вбиральня, споруди), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 38, 2 кв.м., житлова 14,1 кв.м., допоміжна 24,1 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, сарай, сарай, вбиральня, споруди), як члена колишнього колгоспного типу двору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.02.2023 року.

Суддя: Олещук М. М.