ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1179/22 Номер провадження 22-ц/814/2130/23Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - адвоката Кравченка Ярослава Юрійовича на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 липня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року АТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в АТ «Полтаваобленерго», як споживач послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач надає послуги в повному обсязі у відповідності до якісних показників. Відповідач у порушення вимог законодавства, не здійснював своєчасної оплати одержаних послуг, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 26.07.2021 року становила 28506,52 грн, з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції сума боргу складає 30868,09 грн.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 липня 2022 року в задоволенні позовних вимог АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився представник АТ «Полтаваобленерго» - адвокат Кравченко Я.Ю. та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 липня 2022 року у справі за №524/1179/22 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, адже було ухвалене без дотримання норм процесуального права, суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, неповно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що оскаржуване рішення ґрунтується лише на наявній у матеріалах справи довідці, наданої Автозаводською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради, та відповіді КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Натомість, АТ «Полтаваобленерго» зазначає, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно починаючи з 05.03.2013 року власником Ѕ квартири за адресою АДРЕСА_1 є саме відповідач ОСОБА_1 . Апелянт посилається на те, що зважаючи на те, що указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, який діє і на сьогодні. У зв`язку з цим, роботу державних реєстрів обмежено, що позбавило можливості АТ «Полтаваобленерго» отримати вищевказаний витяг та долучити його у якості доказу до позовної заяви на момент звернення до суду.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з матеріалів справи вбачається, що останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 було: АДРЕСА_2 . Власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 року був ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області». У зв`язку з тим, що АТ «Полтаваобленерго» не було доведено те, що відповідач отримував послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , місцевий суд відмовив у задоволенні позову.

Із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Так, 27 травня 2022 року Автозаводським районним судом м. Кременчука постановлено ухвалу про витребування від Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» та Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відомості про власника кв. АДРЕСА_3 .

Проте, відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» №1952-ІV від 01.07.2004 року, інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 32 зазначеного вище закону передбачено, що для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Бюро економічної безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених цим Законом.

У довідці КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 27.06.2022 року №61/1503/11 зазначено, що за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в КП «КМБТІ» зареєстровано нерухоме майно: АДРЕСА_4 , тип об`єкта: квартира, інформація про власника (власників): гр. ОСОБА_2 , частка 1/1, назва документу: договір дарування, посвідчений Ганночкою О.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу р.№412845 від 30.08.2002 року.

Проте, враховуючи положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», не є правильним у 2022 році посилатися виключно на інформацію, що була актуальною станом на 28.12.2012 року, адже об`єктивно власники квартири за цей час могли змінитися, і як і процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в цілому.

Разом із тим, відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що суд (в порядку ст.32 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно») мав змогу отримати інформацію з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ним повноважень, визначених законом, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, ухвалене рішення не можна вважати обґрунтованим.

Згідно із ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є саме стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та похідні від нього індекс інфляції та 3% річних від суми боргу. При цьому позивач посилався на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 по о/р 100030. Принцип повного і всебічного з`ясування обставин вказує в даному випадку зокрема на те, що суд мав перевірити факти, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, задля ухвалення законного рішення.

При цьому, суд першої інстанції вірно визначив, що відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, регулюються Законом України « Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із п.5 ч.2 ст.7 зазначеного закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 належить право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 , розмір частки: 1/2 (підтверджується доданою до апеляційної скарги інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна), позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають частковому задоволенню.

АТ «Полтаваобленерго» в позові просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 28506,52 грн, індекс інфляції у розмірі 1641,02 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 720,55 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 має право приватної власності на зазначену квартиру із часткою 1/2, доказів проживання останнім за вказаною адресою та споживання послуг позивача, матеріали справи не містять, позовні вимоги слід задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_1 всього 15434,04 грн і витрати по сплаті судового збору у сумі 1240,50 грн. Крім того, враховуючи те, що скаржником при подачі апеляційної скарги було сплачено 3721,50 грн, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, із ОСОБА_1 слід стягнути 1860,75 грн.

Таким чином, вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, на які посилався позивач (хоча об`єктивно мав таку можливість), а відтак висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 липня 2022 року, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - адвоката Кравченка Ярослава Юрійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 липня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 14253,26 грн (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят три гривні 26 копійок), індекс інфляції у сумі 820,51 грн (вісімсот двадцять гривень 51 копійка), 3% річних від простроченої суми в розмірі 360,27 грн (триста шістдесят гривень 27 копійок) всього 15434,04 грн (п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять чотири гривні 04 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 3101,25 грн (три тисячі сто одна гривня 25 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 16 січня 2023 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ С.А. Гальонкін __________________ О.Ю. Кузнєцова