Провадження № 2/229/23/2023
УХВАЛА

іменем України

11 січня 2023 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі судді Шевченко Л.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись з вказаним позовом вважаю, що наявні підстави для залишення його без руху, оскільки він не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей, а також за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до позовної заяви додається: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Позивач вказує про те, що оскільки позов подано через Електронний суд, то оригінал свідоцтва про шлюб буде надіслано після відкриття провадження у справі. Однак, даний документ подається до вирішення питання судом про відкриття провадження у справі.

Дослідивши подану позовну заяву, також встановлено, що позивач зазначає інформацію про відсутність у подружжя спільних неповнолітніх дітей. Крім того, позивач не вказує про те, що відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, або ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами ДРАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК.

Таким чином, позивачем у позові не обґрунтовані підстави для розірвання шлюбу саме в судовому порядку та наявність перешкод для розірвання шлюбу через органи ДРАЦС відповідно до ст.106 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.106 Сімейного кодексу України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо

один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Для розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, за рішенням суду, позивач має вказати підстави, що унеможливлюють його розірвання у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року, «Наталія Михайленко проти України» від 30 травня 2013 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, попередивши останнього про те, що у разі коли він відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі перелічені вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

В разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л. В. Шевченко