Справа № 367/282/20
Провадження № 2/761/1245/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Юзькової О.Л.,

при секретарі: Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживачів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.02.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір на одноразове здійснення послуг фізичній особі №1. Відповідно до умов договору виконавець (ОСОБА_2.) зобов`язався надати позивачу послуги з виготовленню та обшивці сходин з ясеню з першого на другий поверх, перил та балясин в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник відповідно до п. 3 договору взяв на себе зобов`язання сплатити вартість послуг у розмірі 75 000 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що згідно з п.4 Договору було сплачено авансові платіжі у розмірі 35 000 грн. 00 коп. та 09 жовтня 2018 року 10 000 грн. 00 коп., Решта грошових коштів, а саме 30 000 грн. 00 коп. мало бути сплачено після виконання всіх робіт зазначених у договорі. Проте, послуги з виготовлення і встановлення сходів надані не були надані в строк обумовлений сторонами в договорі до 17.04.2018 р. Вимогу позивача про повернення коштів відповідач не виконав. За таких обставин позивач проситьсуд розірвати договір на одноразове надання послуг фізичній особі №1 від 17.02.2018р. укладний між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 864 274 грн. 00 коп. з яких 45 000,00 грн. попепедня оплата за договором, 812 700,00 грн. пеня відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", 4 351,50 грн. інфляційні збитки, 2223,00 3% річних.

В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з ОСОБА_2 45 000,00 грн., що є попередньою оплатою за договоро, 4 351,50 грн. інфляційні збитки та 2223,00 грн.- 3% річних.

10.06.2020 р. суддею Ірпінського міського суду Київської області на виконання вимог ст. 31 ЦПК Українипозовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів направлено до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю.

Провадження у справі відкрито 30.07.2021 р., відповідно до приисів ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, представник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечень від нього щодо ухвалення заочного рішення не надходило.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялась в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву у встановленому законом порядку подано не було.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, дійшов до наступних висновків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, відповідно до ст. 901 ЦК України.

17.02.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання на одноразове здійснення послуг фізичній особі №1, за умовами якого відповідач взяв насебе зобов`язання по виготовленню та обшивці сходин з ясеню з першого на другий поверх, перил та балясин в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 Договору вартість послуг складає 75 000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 здійснено оплату за договором 17.02.2018 р. у розмірі 35 000,00 грн., відповідно до п. 4 Договору.

Також, 09.04.20218 р., як свідчать матеріали справи відповідач отримав від замовника 10 000,00 грн.

Строк виконання робіт сторони обумовили наступний: з 17.02.2018 р. по 17.04.2020 р. (п. 8 Договору).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з позову, позивач не отримав послуги, передбачені договором. Також позивач вказує на те, що відповідач не повернув авансові платіжі до вересня 2019 року чим порушив умови договору про надання послуг.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про надання позивачу послуг, відповідно до умов, укладеного 17.02.2018 р. договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, за п. 7 Договору виконавець вправі відмовитись від виконання договору за умови повного відшкодування замовнику збитків.

Як свідчать матеріали справи, 02.02.2019 р. позивачем направлено ОСОБА_2 претензію про невиконання умов договору та запропоновано повернути рошові кошти у розмірі 45 000,00 грн.

Разом з тим, під час рогзляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про повнення відповідачем ОСОБА_1 грошових кошті, сплачених за неотримані послуги.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині розірвання договору та стягнення з відповідача суми у розмірі 45 000,00 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

З огляду на зазначене, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Така правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц).

Позивачем надано розрахунок, який також перевірено під час розгляду справи, відповідно до якого інфляційні втрати за період з 17.02.2018 р. по 10.12.2019 р. становить 4 351, 50 грн., 3% річних - 2223,00 грн.

Зважаючи на викладене враховуючи норми матеріального права та висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 і в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст.ст. 3,11,57, 128,141, 203, 213 ЦПК України, ст.ст. 203,215,216,526,629 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити .

Розірвати договір на одноразове здійснення послуг фізичній особі №1 від 17.02.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) грошові кошти у розмірі 45 000 грн. 00 коп. за договором на одноразове здійснення послуг фізичній особі №1 від 17.02.2018 року, інфляційні збитки у розмірі 4 351,50 грн., три відсотки річних у розмірі 2 223, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Повний текст рішення складено 22.02.2023 року.

Суддя