Справа № 278/4362/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Житомирської місцевої прокуратури до Тетерівської сільської ради Житомирського району, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про визнання рішення недійсним, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

22 вересня 2014 року виконуючий обов`язки Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду з позовом до Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державна інспекція сільського господарства в Житомирській області про визнання недійсним рішення про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував на те, що рішенням 22 сесії Буківської сільської ради Житомирського району 5 скликання від 28.02.2008 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передано земельну ділянку громадянину ОСОБА_1 безкоштовно у власність у межах АДРЕСА_1 площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. При цьому прокурор зазначає що, при передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, органом місцевого самоврядування порушено вимоги ст.118 Земельного кодексу України та п.2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004 року, в частині розгляду та затвердження технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку, а не проекту відведення, як цього вимагає законодавець. Прокурор також зазначає, що вищевказана земельна ділянка до винесення Буківською сільською радою Житомирського району оспорюваного рішення у власність або користування громадянам або юридичним особам не надавалася, а, отже, її межі в натурі (на місцевості) не визначалися, остання не могла бути передана у власність ОСОБА_1 за відсутності проекту відведення. Рішення про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації стосовно спірної земельної ділянки Буківською сільською радою Житомирського району взагалі не виносилося.

З огляду на викладене, прокурор просив:

- визнати недійсним рішення 22-ї сесії Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області 5-го скликання від 28 лютого 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 ";

- визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯК № 226802 на право власності ОСОБА_1 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03375;

- земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 03375:02:001:0252, вартість якої становить 35865,50 грн, повернути до земель запасу Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області шляхом складання акта прийому-передачі.

ІІ. Процедура та позиції сторін.

Ухвалою суду від 02.10.2014 року суддею Зубчук І. В. відкрито провадження у справі (т. 1, а.с. 47).

Рішенням Житомирського районного суду від 24.05.2016 року (т. 2, а.с. 35-37) у позові Житомирській місцевій прокуратурі відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

16.08.2016 року ухвалою Апеляційного суду Житомирської області рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24.05.2016 року залишено без змін (т. 2, а.с. 109-111).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 29.05.2017 року (т. 2, а.с. 166-167) залучено справонаступника Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області до участі у справі.

Постановою Верховного Суду від 22.10.2019 року рішення Житомирського районного суду від 24.05.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16.08.2016 року скасовано: передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2, а.с. 198-202).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.12.2019 року справа була розподілена судді Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М. (т. 2, а.с. 204).

Ухвалою суду від 16.12.2019 року прийнято до провадження справу; призначено підготовче судове засідання (т. 2, а.с. 205).

Представником відповідача адвокатом Сірою А. В. подано відзив на позовну заяву (т. 2, а.с. 215-2016), у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року залучено до участі у справі правонаступника Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області - Тетерівську сільську раду Житомирського району Житомирської області (т. 2, а.с. 235).

22.01.2020 року Житомирською місцевою прокуратурою подано відповідь на відзив представника відповідача ОСОБА_1 (т. 3, а.с. 1-4); подальший розгляд справи просять продовжувати із її врахуванням.

Головою Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області подано клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами (т. 3, а.с. 37)

Ухвалою суду від 05.02.2020 року (т. 3, а.с. 56-57), яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 12.03.2020 року (т. 3, а.с. 104-105), зупинено провадження у справі до закінчення перегляду Великою палатою Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі №912/2385/18.

20.11.2020 року поновлено провадження у справі (т. 3, а.с. 127).

Ухвалою суду від 24.12.2020 року (т. 3, а.с. 156-157) призначено судову земельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 20.09.2021 року поновлено провадження у справі для розв`язання клопотання експерта про надання роз`яснень, додаткових відомостей та матеріалів, погодження строків проведення експертизи (т. 3, а.с. 163).

24.05.2021 року зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 24.12.2020 року у справі 278/4362/14-ц (т. 4, а.с. 131-132).

Ухвалою суду від 22.09.2021 року поновлено провадження у справі (т. 4, а.с. 165).

Клопотанням від 01.11.2022 року (т. 5 а.с. 33) прокурор просив суд: залучити до розгляду справи в якості відповідача ОСОБА_2 , а пункт 3 прохальної частини позовної заяви розглядати в наступній редакції: "Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0252 (запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №7173351)".

У судовому засіданні 14.12.2022 року судом відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог (т. 5, а.с. 60-62).

У судовому засіданні 05.01.2023 року прокурором наголошено на тому, що саме в ході розгляду справи з`ясувалось про те, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі. З 2014 року відповідачем не зазначалось про той факт, що останній не є володільцем спірної земельної ділянки, а данний факт було з`ясовано вже після перегляду справи касаційною інстанцією. Просив звернути увагу на той факт, що спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду, про що свідчать проведені експертизи по справі, відтак позов підлягає до задоволення.

Представник відповідача - адвокат Сіра А. просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Наполягала на тому, що її довіритель ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі. Оскільки справа слухається після перегляду її касаційною інстанцією, тобто на новому розгляді, не можна в силу приписів ч. 4 ст. 49 ЦПК України залучати нового відповідача. Відтак, оскільки під час розгляду справи уже при новому її розгляді, встановлено неналежність відповідача, у задоволеннні позовних вимог треба відмовити у повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились про розгляд справи сповіщались належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

ІІІ. Фактичні обставини справи, які встановлені судом.

Рішенням 22-ї сесії Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області 5-го скликання від 28 лютого 2008 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та передано громадянину ОСОБА_1 безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,10 га в межах АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 1, а. с. 15).

На підставі цього рішення відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у с. Буки Житомирського району Житомирської області.

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_1 побудував житловий будинок загальною площею 138,1 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами, що підтверджується копією свідоцтва про права власності від 04 жовтня 2011 року, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Буківської сільської ради від 15 вересня 2011 року (т. 1, а. с. 227).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожею В. В., зареєстрованого в реєстрі за номером № 3254 (т. 5, а.с. 19-20), ОСОБА_3 передає (продає), а ОСОБА_2 приймає у власність (купляє) зі сплатою грошей згідно п. 5 цього договору земельну ділянку (кадастровий № :02:001:0252) площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек станом на 01.07.2022 р. (а.с. 20-21 звор. стор. т. 5), а саме: право власності на спірну земельну ділянку 30 вересня 2014 року було зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно договору купівлі-продажу від 30.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С. Я., зареєстрований в реєстрі за № 3285 (т. 5, зворот. а.с. 17-18) ОСОБА_1 передав у власність (продав), а ОСОБА_2 прийняла у власність (купила) жилий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на спірній земельній ділянці.

Відтак, на момент звернення з позовом до суду спірна земельна ділянка не належала ОСОБА_1 .

IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

За ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі.

Відповідно до статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЦПК України, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку зі зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Оскільки під час звернення до суду з позовом в 2014 році прокурор не заявляв вимог до ОСОБА_2 , даними вимогами в листопаді 2022 року фактично змінено підстави та предмет позову та заявлені по суті фактично нові вимоги і до іншої особи, у суду першої інстанції після направлення Верховним Судом на новий розгляд до суду першої інстанції даної справи відсутні передбачені законом підстави для задоволення як у прийнятті уточнених позовних вимог, так і заміні відповідача з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

З урахуванням вимог ст. 49 в її частинах 3 та 4 Цивільного процесувального кодексу України, факту направлення справи касаційною інстанцією на новий розгляд в порядку ст. 411 ЦПК України,

Все вищевказане свідчить про те, що обставини щодо зміни власника земельної ділянки з ОСОБА_1 на іншу особу мали місце до моменту звернення до суду з позовом, відтак, у відповідності до частини 4 ст. 49 ЦПК України, зміна підстав та предмету позову в тому числі зміна сторони по справі не допускається.

Також вказаним клопотанням позивачем було змінено позовні вимоги та добавлено підстави позовних вимог, що є недопустимим під час нового розгляду справи, оскільки обставини щодо яких відбулася зміна у позовних вимогах виникли до моменту передачі справи на новий розгляд.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється у матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Зміна предмету позову можлива, зокрема, у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову, як визначено вищенаведеною нормою ч. 3 ст. 49 ЦПК України, не допускається. Доповнення позовних вимог новою вимогою та новими обставинами по своїй суті є новим позовом.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14 травня 2021 року в справі № 383/596/15-ц (провадження № 61-16745св19).

Отже, вищевказане свідчить про те, що позивачем одночасну було додано підстави та доповнено предмет позову, що фактично свідчить про заявлення нової вимоги з новими підставами, що є недопустимим.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, підстави для задоволення позову прокурора відсутні.

Керуючись статтями 2, 48, 51, 81, 89, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Житомирської місцевої прокуратури до Тетерівської сільської ради Житомирського району, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про визнання рішення недійсним, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік