ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7164/21 Номер провадження 22-ц/814/2352/23Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2022 року (ухвалене суддею Тімошенко Н.В., повний текст рішення складено суддею 21.10.2022 року) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконним дій оператора газорозподільних систем, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій оператора газорозподільних систем, в якому просив: визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» по припиненню розподілу природного газу 17.11.2020 року до житлового будинку АДРЕСА_1 ; стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 вартість недоотриманого газу за опалювальний період з 18.11.2020 року по 23.07.2021 року у сумі 43192,48 грн; стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, пов?язані з протиправним припиненням розподілу газу у сумі 1102825, 71 грн; стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 , який в установленому порядку підключений до ГРМ Оператора ГРМ. Він отримує природній газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а отже є споживачем природного газу і йому в установленому Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» присвоєно персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку 56ХМ5Р.

Вказував, що 17.11.2020 року газопостачання до будинку позивача було припинено. Будь-яких повідомлень щодо порушення вимог Кодексу ГРС, Правил безпеки систем газопостачання з боку АТ«Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не надходило.

При цьому зазначає, що Акти про припинення газопостачання (розподілу природного газу) 17.11.2020 року не складались, на його адресу не направлялись, відповідний акт про наявність пломб Оператора ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках наданий не був, повідомлення через засоби масової інформації або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до споживача, про перерву в наданні послуги з розподілу природного газу не пізніш як через три години з початку такої перерви з зазначенням причини та строку перерви в наданні відповідної послуги не здійснено, що дає підстави вважати про незаконне припинення газопостачання.

Вважає, що постачання газу споживачу ОСОБА_1 припинено без достатніх правових підстав, є незаконним і порушує його права споживача побутових послуг. Відмова у відновленні газопостачання вказує на суттєве порушення та обмеження побутових потреб позивача та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

РішеннямОктябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішенняОктябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої є незаконним, необґрунтованим, та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Зокрема, вказує, що висновок суду першої інстанції про відстуність договірних відносин сторін, враховуючи суперечливу поведінку відповідача, яка виразилася у отриманні грошових коштів за спожитий природний газ, проведенні протягом тривалого часу технічного обстеження та технічного обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання за адресою помешкання позивача є помилковим, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Також зазначає, що висновок суду про відстуність між сторонами будь-яких договірних відносин станом на 17.11.2020 року у зв?язку з проведенням реконструкції систем газопостачання не грунтується на законі, оскільки ця реконструкція передбачає її експлуатацію. Тому вважає, що безпідставне припинення газопостачання споживачу вказує на суттєве порушення та обмеження його побутових потреб та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Вказує, що суд формально підійшов до розгляду цієї справи.

Від відповідача по справі АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній спростовуючи доводи апеляційної скарги та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій останній спростовуючи доводи, які викладені у відзиві прохав апеляційну скаргу задовольнити, а аргументи викладені у відзиві на апеляційну скаргу відхилити.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. На момент розгляду справи були присутні представнки сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з?явилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, щоОСОБА_1 є споживачем природного газу (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

17.11.2020, згідно доводів відповідача, з метою локалізації аварійної ситуації, керуючись вимогами пункту 5.7 розділу V ПБСГ, працівниками АТ «Полтавагаз» було припинено (обмежено) газопостачання (розподіл природного газу) за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , у зв?язку з витоком газу виконанні роботи по від?єднанню газопроводу низького тиску, що підтверджується відповідним актом №786/1 від 17.11.2020 р.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог щодо незаконності дій АТ«Полтавагаз» по припиненню розподілу газу 17.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ОСОБА_1 звернувся до АТ «Полтавагаз» із заявою про видачу технічних умов на реконструкцію систем газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , тільки 26.11.2020 року, шо свідчить про відсутність будь-яких договірних відносин між позивачем та АТ «Полтавагаз» по газопостачанню станом на 17.11.2020 року.

Разом з цим місцевий суд зазначив, що аварійна ситуація призвела до припинення розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , тому підстави для стягнення з Акціонерного товариства Оператор газорозподільних систем Полтавагаз на користь ОСОБА_1 вартості недоотриманого газу за опалюваний період з 18.11.2020 по 23.07.2021, матеріальних витрат та моральної шкоди відсутні.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступних підстав.

Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами, споживачами газу, з врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 № 2496 зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1382/27827 (далі - Правила), Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем.

Частиною 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, серед іншого, віднесено послуги з постачання та розподілу природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до вимог частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил розроблені умови Типового Договору, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов?язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач приєднався до вказаного Типового договору, оскільки постійно споживав природний газ та постійно сплачував вартість природного газу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

З матеріалів справи вбачається, що під час будівництва будинку, до якого припинено газопостачання, використовувалася будівельна адреса АДРЕСА_4 . Така адреса була зазначена у проектній документації при підключенні газопостачання у 2008 році. На час підключення будинку до системи ГРМ, право власності на останній ще не було зареєстровано у передбаченому порядку. У 2010 році після виготовлення технічної документації із землеустрою, стало відомо, що будинку із господарськими будівлями було присвоєно адресу АДРЕСА_1 , яка у подальшому в 2010 році була вказана у першому правовстановлюючому документі на будинок. Позивач придбав у власність будинок у 2012 році. Про зміну адреси об?єкта підключеного до ГРМ та його власника, позивач неодноразово повідомляв відповідача, в тому числі шляхом вказівки адреси на платіжних документах після 2012 року, про оплату спожитого газу та оплату послуг обслуговування внутрішньої системи газопостачання будинку.

Одним із доказів цьому є остання заява позивача від 25.11.2020 року про видачу технічних умов на реконструкцію системи газопостачання по АДРЕСА_1 , яка прийнята до розгляду відповідачем. Зі змісту заяви вбачається, що позивачем в черговий раз надано відповідачу всю необхідну документацію (що підтверджує право власності і технічну) і вона без будь-яких зауважень прийнята працівниками відповідача.

Доводи відповідача, щодо відсутності об?єкта гапостачання приєднаного до ГРМ за адресою АДРЕСА_1 , є надуманими та сформованими для захисту щодо вимог позивача.

Дані доводи є взаємовиключними та не узгоджуються з іншими доводами відповідача, в яких останній вказує на правомірність припинення газопостачання до будинку позивача, та наявність порушень саме в діях останнього, які перешкоджають відновленню розподілу газу.

Крім того, вказані доводи не мають належного документального підтвердження, такого як наприклад відміність технічної документації системи газопостачання за вказаними адресами. Твердження про відсутність даних про об?єкт за адресою АДРЕСА_1 , в базі даних, є наслідком неналежного виконання своїх обов?язків працівниками відповідача, та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Висновки суду першої інстанції в цій частині, є необгрунтованими, оскільки сформовані на підставі поверхового аналізу наявних у справі доказів, без належного з?ясування всіх обставин.

Відповідно до положень ч.1 ст. 37 Закону України Про ринок природного газу від 09.04.2015 № 329-VIII оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Згідно з частиною першою, пятою глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Згідно з частинами другою і четвертою глави 2 Розділу III Кодексу ГРС для локалізації і ліквідації аварійних ситуацій Оператором ГРМ організовуються підрозділи аварійно-диспетчерської служби (АДС) з цілодобовою роботою, включаючи вихідні та святкові дні. Діяльність аварійних бригад з локалізації і ліквідації аварійних ситуацій повинна обумовлюватися планом локалізації і ліквідації аварій та планом взаємодії служб екстреного виклику інших організацій, розробленими Оператором ГРМ з урахуванням місцевих умов.

Відповідно до п.8.13 Правил безпеки системи газопостачання, затверджених назаком Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015 року роботи з ліквідації наслідків аварій повинні виконуватися експлуатаційними підрозділами газорозподільних підприємств (службою аварійно-відновлювальних робіт та/або службою підземних газопроводів) після локалізації аварійної ситуації.

Частиною 11 Розділу XIII Кодексу ГРС передбачено, що оператор ГРМ негайно має повідомити відповідних суміжних суб`єктів ринку природного газу, зокрема споживачів, підключених до/через ГРМ, та їх постачальників, про виникнення аварії, надзвичайної ситуації або кризової ситуації, яка може впливати на роботу їх пристроїв, установок або мереж, у тому числі про очікуваний час тривалості та період обмежень у розподілі природного газу.

Статтею 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання комунальних послуг здійснюється безперервно. У разі застосування перерви в наданні послуг на ліквідацію наслідків аварії виконавець зобовязаний повідомити споживача через засоби масової інформації або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до споживача, про таку перерву не пізніш як через три години з початку такої перерви. У повідомленні зазначаються причини та строк перерви в наданні відповідних комунальних послуг.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.11.2020 з метою локалізації аварійної ситуації, керуючись вимогами ч.1 глави 5 Розділу 7 КГС та п. 5.7 Розділу V ПБСГ, працівниками АТ «Полтавагаз» було припинено (обмежено) газопостачання (розподіл природного газу) за адресою: Полтавський район, с. Копили, вул. Весела,1, вул. Молодіжна, 33, 35, у зв?язку з витоком газу виконанні роботи по від?єднанню газопроводу низького тиску, що підтверджується відповідним актом №786/1 від 17.11.2020 р.

При цьому судом зроблено висновок, що припинення розподілу газу було здійснено правомірно, і в даній ситуації завчасне повідомлення споживачів та інших суб?єктів ринку газу про відключення, законодавством не передбачено.

Проте, повністю погодитися з вказаним висновком колегія суддів, не може, виходячи з наступного.

Так, посилання суду першої інстанції та відповідачів на п. 5.7 Розділу V ПБСГ, як закону підставу припинення газопостачання до будинку позивача, є неправильним.

В даному розділі ПБСГ містяться вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків, оскільки відповідно до матеріалів справи, аварійна ситуація мала місце поза внутрішньою системою газопостачання будинку позивача, на вуличному наземному газопроводі, за який відповідає відповідач, вказані положення закону на вказані випадки не поширюються.

Відповідно до наведених вище норм, передбачено обовязок оператора ГРМ повідомити споживача, органи ДНС, постачальника, через ЗМІ, іншими способами, про виникнення аварійної ситуації, про очікуваний час тривалості та період обмежень у розподілі природного газу. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем вказаного обов?язку, що ставить під сумнів, як доводи відповідача в цій частині так і наявність даних обставин взагалі.

Наданий відповідачем на підтвердження своїх доводів, акт припинення розподілу природного газу №786/1 від 17.11.2020 р., всупереч нормам закону, складений не працівниками служби аварійно-відновлювальних робіт, та не містить даних про аварійну ситуацію, ступінь її тяжкості та проведені технічні роботи по її усуненню. Бланк акту, виходячи із його змісту, взагалі не стосується випадків припинення розподілу природного газу при аварійних ситуаціях, а є додатком глави 7 Розділу VI КГС, яким врегульовано порядок припинення розподілу газу на об`єкті споживача. Дані факти, та відсутність вказівок в законі, щодо необхідності складання вказаного документу у аварійних ситуаціях, вказує на неналежність та сумнівність вказаного доказу.

Вказані обставини, та відсутність доказів аварійної ситуації, яка зі слів відповідача мала місце (внутрішні документи АДС, що підтверджують факт виникнення аварії та етапи її усунення), відсутність доказів, які б з технічної точки зору підтверджували необхідність, за вказаних відповідачем обставин, проводити відключення позивача від системи ГРМ, дає підстави для колегії суддів, критично оцінити вказаний доказ, та не брати його до уваги при вирішенні справи.

За таких обставин, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували правомірність їх дій щодо припинення розподілу природного газу до будинку позивача, яке мало місце 17.11.2020 року.

При наданні оцінки діям відповідача, колегія суддів, вважає за необхідне окремо зупинитися на правомірності дій останнього щодо невідновлення позивачу, як побутовому споживачу послуги по розподілу природного газу.

Відповідно до п.8.13 Правил безпеки системи газопостачання, затверджених назаком Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015 року після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів в населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.

Частиною 6 глави 7 Розділу VI КГС передбачено, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Виходячи зі змісту вказаних положень (які мають загальний характер застосування), обставин справи, враховуючи, що: припинення розподілу природного газу відбулося без відома позивача; підставою відключенню став неналежний стан системи газопроводу, який перебуває на балансі відповідача, а тому не потребує ніяких дій з боку споживача для їх усунення; внутрішня система газоспостачання, на обєкті належному позивачу, на момент відключення перебувала у справному стані, працівники відповідача повинні були відновити позивачу газопостачання у передбачені законом строки без вжиття останнім будь-яких дій.

За вказаних обставин та зважаючи на вище наведенні висновки колегії суддів, вимоги позивача про незаконність дій АТ «Полтавагаз» по припинення розподілу природного газу до належного йому будинку є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Висновки суду першої інстанції в цій частині відповідно підлягають скасуванню. Аналогічні висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 554/9800/17.

Згідно п.1 ч.4 глави 2 Розділу XI КГС до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належать: зокрема безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу.

Частинами 1-2 глави 6 Розділу XI КГС передбачено, що за наявності порушень, передбачених пунктом 4 глави 2 цього розділу, за які Оператор ГРМ має компенсувати споживачу завдані збитки та здійснити перерахунок наданих послуг, споживач має подати Оператору ГРМ претензію, складену в довільній формі. Претензія надається письмово та повинна бути зареєстрована в спеціальному журналі Оператора ГРМ. Перерахунок наданих послуг Оператора ГРМ та компенсація завданих споживачу збитків здійснюються з урахуванням такого: 1) у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду;

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи висновки суду апеляційної інстанції наведенні вище та положення норм закону, якими врегульовано дані питання, колегія суддів, вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача про стягнення, вартості недоотриманого газу, матеріальної та моральної шкоди, необгрунтованими та такими, що підлягають скасуванню з одночасним їх задоволенням, виходячи з наступного.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача вартості недоотриманого газу за період з 18.11.2020 по 23.07.2021 у сумі 43192,48 грн, суд апеляційної інстанції виходе з наступного.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що обсяг та вартість недоотриманого природного газу у опальвальні періоди (з 01.11 по 30.04) згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком з 18.11.2020 по 23.07.2021 становить 43192,48 грн, що підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач даний розрахунок (об?єм газу і його вартість) не спростовував, подавши лише загальні доводи щодо відсутності підстав для його стягнення виходячи з того, що на їх думку припинення розподілу газу та подальше не відновлення вказаної послуги, є діями, які вчинено в межах чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів, не приймає доводи відповідача та висновки суду, щодо не подання позивачем претензії з даного приводу оператору ГРМ, оскільки даний спосіб вирішення даного питання, фактично має досудовий характер та не позбавляє споживача права на безпосереднє звернення з даного питання до суду.

За таких обставин, колегія суддів, бере до уваги даний розрахунок при визначенні суми вартості недоотриманого газу, яка підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправним припиненням розподілу газу у сумі 1102825,71 грн суд апеляційної інстанції виходе з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок раптового, безпідставного припинення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 , в опалювальний період, ОСОБА_1 довелося вживати дії та понести витрати на організацію, установку системи забезпечення утримання (опалення) будинку, задоволення власних побутових потреб та створення належних умов для проживання.

Згідно поданих позивачем письмових доказів, на відновлення стану, який існував до припинення послуги з розподілу природного газу, позивачем понесено витрати на загальну суму 1102825,71 грн.

Відповідач дані письмові документи, якими підтверджено вид робіт і послуг, вартість необхідних товарів, не спростовував, подавши лише загальні доводи щодо відсутності підстав їх стягнення виходячи з того, що на їх думку припинення розподілу газу та подальше не відновлення вказаної послуги, є діями, які вчинено в межах чинного законодавства. Одночасно висловив припущення про відсутність зв?язку між деякими отриманими послугами і придбаним товаром, з облаштуванням енергоситеми будинку, при цьому не надавши доказів на їх підтвердження.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди понесеної позивачем, в розмірі 1097722,1 грн, який є меншим від заявленого, зважаючи на допущення математичної помилки при підрахунку.

Вирішуючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції виходе з наступного.

Відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачено КГС у випадку безпідставного припинення оператором ГТС розподілу газу побутовому споживачу.

Беручи до уваги доводи позивача, тривалість обмеження його прав діями відповідача, характер даних обмежень та їх вплив на право позивача, характер душевних страждань, яких зазнав позивач, колегії суддів, погоджується з розміром моральної шкоди заявленої позивачем в сумі 50 000 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2022 року з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Так, при подачі позовної заяви позивачем було сплачено 11 350,00 грн судового збору, а при подачі апеляційної скарги 16 542,50 грн судового збору. Всього було сплачено 27 892,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2022 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконним дій оператора газорозподільних систем задовольнити частково.

Визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» по припиненню розподілу природного газу 17.11.2020 року житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 вартість недоотриманого газу за період з 18.11.2020 року по 23.07.2021 року у сумі 43192,48 грн.

Стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 матеріальні витрати, повязані з протиправним припиненням розподілу газу у сумі 1097722,1 грн.

Стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 50000 грн.

Стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 27892,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2023 року.

Головуючий суддя : ________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ С.А. Гальонкін _________________ О.Ю. Кузнєцова