Дата документу 15.03.2023 Справа № 336/631/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/631/20 Пр. № 22-ц/807/262/23 Головуючий у 1-й інстанції Дмитрюк О.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Дашковської А.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), правонаступником якого є Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», про визнання електронних торгів з продажу житлового будинку недійсними

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 2-4), в якому просив: - визнати недійсним звіт № 149/19 від 31.10.2019 року про визначення ринкової вартості нерухомого майна щодо вартості будинку складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 (сертифікат ФДМ України №89/18 від 30.01.2018 року), яким було проведено оцінку будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; - визнати електронні торги з продажу належного йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 548535 проведення електронних торгів від 12.12.2019 року, переможцем яких визнано ОСОБА_2 та акт про проведені електронні торги від 12.12.2019 року недійсними; - судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що з 29.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ним був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 59900,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 29.07.2008 року по 29.07.2023 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2014 року з нього та поручителя на користь ПАТ «Дельта Банк», якому відступлено право вимоги за кредитним та забезпечувальним договорами, стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 804 589,10 грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 грн. При ознайомленні 30.01.2020 року у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі з матеріалами виконавчого провадження № 51148101 позивач дізнався, що в рамках цього виконавчого провадження звернуто стягнення на його нерухоме майно, а саме будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок був реалізований на електронних торгах, результати яких оформлено протоколом № 548535 від 12.12.2019 року, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 . Позивач вважає, що при проведенні торгів допущено істотні порушення вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання таких торгів недійсними, оскільки такі порушення вплинули на результати їх проведення, чим порушено права позивача.

Правова природа продажу арештованого майна шляхом проведення електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст.203, 215 ЦК) про недійсність правочину, як такого, що не відповідає вимогам Закону. Відповідно до п.1 р.2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки), відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так відповідно до технічного паспорту від 05.03.2012 року загальна площа будинку складає 193,7 кв. м. Загальна площа будинку у 193,7 кв. м також підтверджується у заявці виконавчої служби на реалізацію арештованого майна від 12.11.2019 року № 39413/11.

Проте, у звіті № 149/19 від 31.10.2019 року про визначення ринкової вартості нерухомого майна щодо вартості будинку складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 було проведено оцінку будинку за адресою: АДРЕСА_1 площа якого складала 60,7 кв. м.

При проведенні оцінки майна було порушено п. 50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440. Суб`єкт оціночної діяльності не здійснив фактичного обстеження будинку, а не проведення огляду (обстеження) об`єкту оцінки має прямий вплив на правильність визначення ринкової вартості майна. Звіт № 149/19 від 31.10.2019 року позивач не отримував та був з ним ознайомлений лише 30.01.2020 року.

Крім того, начальником Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі на реалізацію арештованого майна від 12.11.2019 року № 39413/11 передається до ЗФ ДП «СЕТАМ» на реалізацію будинок, загальною площею 193,70 кв. м. Проте, до заявки додається звіт № 149/19 від 31.10.2019 року про визначення ринкової вартості нерухомого майна щодо вартості будинку складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , в якому проведено оцінку будинку загальною площею 60,7 кв. м.

Відповідно, електронні торги 12.12.2019 року були проведені відносно продажу будинку загальною площею 193,70 кв. м, але за ціною визначеною із розрахунку загальної площі будинку у 60,7 кв. м. Таким чином, працівниками Шевченківського ВДВМ у м. Запоріжжі було передано на торги будинок за оцінкою, яка не відповідає технічним даним (площі) цього будинку. Тобто заявка на реалізацію майна складена з порушенням п. 2 р. 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, оскільки до неї не долучено фото та відеоматеріалів щодо майна, яке передається на реалізацію, що істотним чином вплинуло на формування купівельної привабливості реалізованого майна та створення конкурентного середовища на торгах інші учасники торгів не можуть оцінити потребу у такому майні не маючи навіть уявлення про те, як воно виглядає.

Одночасно із поданням позову, позивачем ОСОБА_1 подано також заяву про забезпечення позову (т.с. 1 а.с. 58), в якій останній просив накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження та реєстрації прав власності на вказаний об`єкт.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Дмитрюк О.В. (т.с. 1 а.с. 60).

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 64) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі задоволено частково. Накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . В іншій частині заяву залишено без задоволення.

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 73) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

У травні 2020 року від ТОВ «Укрдебт Плюс» надійшла заява (т.с. 2 а.с. 119-120), в якій останнє просило залучити ТОВ «Укрдебт Плюс» до участі у цій справі в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 2 а.с. 157) залучено до участі у цій справі в якості третьої особи ТОВ «Укрдебт Плюс».

У травні 2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення експертизи (т.с. 2 а.с. 217-218), в якій позивач просив: - викликати для допиту в якості свідка ОСОБА_4 оцінювача, який виконав рецензію на оспорюваний звіт; - призначити у цій справі судову експертизу за експертною спеціальністю 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», на вирішення якої поставити таке питання: Якою є дійсна ринкова вартість недобудованого житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 518 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_5 станом на 30.10.2017 року? - проведення експертизи доручити Запорізькому відділенню Дніпропетровського НДІСЕ (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 13).

У судовому засіданні 18 липня 2022 року (протокол, т.с. 3 а.с. 13-14) суд першої інстанції допитав в якості свідка у цій справі ОСОБА_4 оцінювача, який виконав рецензію на оспорюваний звіт, та проткольною ухвалою (без виходу до нарадчої кімнати) відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання позивача про призначення (т.с. 3 а.с. 14).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2022 року (т.с. 3 а.с. 33-39) в задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 42-48), яку у подальшому уточнив (т.с. 3 а.с. т.с. 3 а.с. 74-78), просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кримську О.М. та Маловічко С.В. (т.с. 3 а.с. 50). В автоматизованому порядку суддею Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддю Кримську О.М. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 3 а.с. 68-69). В автоматизованому порядку суддею Дашковською А.В. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 3 а.с. 79-80).

Ухвалою апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі задоволено, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (т.с. 3 а.с.83), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с. 3 а.с.84), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Карпенко А.О. подала апеляційному суду промову адвоката (т.с. 3 а.с. 139-143), в якій виклала заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі.

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Представникові позивача ОСОБА_1 за довіреністю Вороніну Ю., який не є адвокатом, на його заяву (т.с. 3 а.с. 100-101) апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України було надано відповідне роз`яснення у цій справі.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 30 листопада 2022 року, не відбувся та був відкладений (т.с. 3 а.с. 107) в порядку задоволення першого клопотання про його відкладення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Яма Д.М. (т.с. 3 а.с. 103-104).

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 3 а.с. 130) розгляд цієї справи призначено в режимі відео конференції в порядку задовлення заяви представника ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвоката Пивоварова В.І. (т.с. 3 а.с. 124-129).

Під час розгляду цієї справи апеляційним судом з 26 грудня 2022 року Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі змінив своє підпорядкування з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (наказ Міністерства юстиції України, копія т.с. 3 а.с. 133-138).

У судовому засіданні 25 січня 2023 року (т.с. 3 а.с. 144-148) в режимі відеоконфернції розпочато розгляд цієї справи апеляційним судом по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_1 адвоката Ями Д.М. та третьої особи ТОВ «Укрдебт Плюс» - Пивоварова В.І.

У даному судовому засіданні від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ями Д.М. у даному судовому засіданні надійшло усне клопотання про відкладення розгляду цієї справи у зв`язку з необхідністю підготовки письмового клопотання про призначення апеляційним судом у цій справі відповідної експертизи.

Проте, апеляційний суд у задовленні даного клопотання представника позивача у цій справі протокольно (без виходу до нарадчої кімнати) відмовив та на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України роз`яснив представникові позивача ОСОБА_1 адвокату Ямі Д.М. право останнього подати (не подати) апеляційному суду відповідний висновок експерта на підтвердження іншої вартості вищезазначеного житлового будинку на замовлення заявника, без ухвали апеляційного суду, а також наслідки неподання останнього, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах наявних у цій справі матеріалів та доказів. Оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 106 ЦПК України («Проведення експертизи на замовлення учасників справи»), експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Після вищезазначених роз`яснень апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яма Д.М. заявив інше клопотання, а саме: відкласти розгляд цієї справи з метою надання стороні позивача можливості надати апеляційному суду відповідний висновок експерта, складенийна замовлення заявника.

Представник третьої особи ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвокат Пивоваров В.І. у даному судовому засіданні проти задоволення клопотання представника позивача заперечував, проте, в разі задоволення останнього апеляційним судом розгляд цієї справи просив відкласти в режимі відеоконференції.

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 3 а.с. 149) клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яма Д.М. про відкладення розгляду цієї справи з інших підстав було задоволено, розгляд цієї справи відкладено в режимі відоконференції в порядку задовлення усного клопотання представника третьої особи ТОВ «Укрдебт Плюс» - Пивоварова В.І.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час та місце розгляду цієї справи (т.с. 3 а.с. 150-166), у тому числі позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Яма Д.М. (особиста розписка адвоката від 25.01.2023 року про отримання судової повістки на дане судове засідання - т.с. 3 а.с. 150), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не зявились, окрім представника третьої особи ТОВ «Укрдебт Плюс» - Пивоварова В.І. в режимі відеоконференції, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Стороною позивача відповідний висновок експерта, складений на замовлення заявника, на підтвердження іншої вартості вищезазначеного житлового будинку, апеляційному суду у матеріали цієї справи не наданий, про причини його надання апеляційний суд стороною позивача не повідомлений.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника третьої особи ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвоката Пивоварова В.І. (т.с. 3 а.с. 124-158) в режимі відеоконференції.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника третьої особи ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвоката Пивоварова В.І., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовими рішеннями є …рішення, постанови…(ст. 258 ч.1 ЦПК України).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищезазначеного позову позивача у цій справі, керувався ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України та виходив із такого.

Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 20.05.2015 р. було видано виконавчий лист у справі № 336/3578/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно яких стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 804 589,10 грн., з яких: тіло кредиту 583 818,38 грн., заборгованість за відсотками 220 770,73 грн. (т. с. 2 а.с.61-62).

Вказаний виконавчий лист був пред`явлений стягувачем для примусового виконання до Шевченківського ВДВС.

13.05.2016 р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51148101 (т. с. 2 а.с.57) щодо примусового виконання виконавчого листа № 336/3578/14-ц від 20.03.2015 р., виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості в сумі 804589,10 грн.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем було отримано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно яких 23.09.2008 р. за ОСОБА_1 було зареєстровано на праві приватної власності житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. за реєстровим номером 3720 (т.с. 2 а.с.27-28).

Згідно цього ж реєстру, 29.07.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. внесено обтяження заборона відчудження на нерухоме майно житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки № 3700, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО, де обтяжувачем був ПАТ «Дельта Банк».

24 жовтня 2019 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника. Виконавчі дії проведені у присутності понятих (т. с. 1 а.с.214-216).

Згідно із супровідним листом від 24.10.2018 року державним виконавцем направлено копії постанови про опис та арешт майна боржника від 24.10.2019 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с.213).

24.10.2019 року заступником начальника Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (т. с. 1 а.с.211-212).

Згідно із звітом № 149/19 визначення ринкової вартості нерухомого майна від 31.10.2019 р., наданого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 з метою визначення початкової (стартової) вартості об`єкта оцінки для реалізації його з публічних торгів, ринкова вартість недобудованого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , становить 162228,00 грн. (т. с. 1 а.с.148-167).

01.11.2019 р. в.о.начальника Шевченківського ВДВС складено повідомлення про результати визначення вартості майна (т.с. 1 а.с.198-199).

В подальшому, на підставі заявки державного виконавця на реалізацію арештованого майна від 12.11.2019 року № 39413/11 (т.1 а.с.143-146), ДП «Сетам» було проведено аукціон.

Згідно з протоколом № 458535 проведення електронних торгів від 03.01.2020 року переможцем торгів з реалізації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_2 (т.1 а.с.5-6,7).

Згідно із свідоцтвом від 22 січня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовую В.О., відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 59).

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 30.07.2008 р. житлового будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.22-23) ОСОБА_1 прийняв у власність жилий будинок, матеріали стін, будівель та споруд, загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. Відомості про право власності позивача були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.с. 1 а.с.24-25).

Згідно із технічним паспортом, виготовлентим ТОВ ЗМБТІ 05.03.2012 р., площа недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1 складає 193,7 кв.м. (т. с. 1 а.с.52).

На підставі листа ОСОБА_1 28 травня 2020 року оцінювачем Запорізької товарної біржі «Гілея» ОСОБА_4 надано рецензію на звіт про оцінку недобудованого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , у якій наявні та обґрунтовані зауваження до звіту, що був об`єктом рецензування щодо: мети оцінки; визначення виду вартості та її відповідності вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; використаних методичних підходів, методів оцінки та наявність обґрунтування їх застосування; величини вартості майна. Із загального висновку оцінювача звіт про оцінку об`єкту нерухомості класифікується як такий, що повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись після виправлення недоліків (т. с. 1 а.с.134-137).

Аналізуючи надані сторонами докази у сукупності з нормами діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача не є підставою для задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У пунктах 45-47 постанови ВеликоїПалати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що «відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити: чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбаченоЗаконом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 (далі - Порядок № 2831/5).

Таким чином, у спорі про визнання недійсними прилюдних торгів до предмета доказування належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів (Порядку № 2831/5), тобто правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів.

В той же час порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від24.12.2020 року №303/1324/18 та від 27 квітня 2021 року № 504/2824/17.

За змістом позову, доводи ОСОБА_1 зводяться фактично до оскарження дій державного виконавця щодо належного повідомлення про вчинені виконавчі дії, правомірність та правильність оцінки майна боржника, на підставі якої останній формував заявку на продаж об`єкту нерухомості на прилюдних торгах, тобто дій державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження.

Тому, такі дії (бездіяльність) державного виконавця, на які посилається позивач, можуть бути предметом оскарження у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», але не можуть бути підставою для визнання звіту та електронних торгів недійсними, оскільки наведені дії не стосуються процедури продажу на прилюдних торгах та мають іншу правову природу.

Так, відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 490/5475/15, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Свідчення в суді свідка ОСОБА_4 , який надав пояснення щодо складеної ним рецензії на звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , не впливають на висновки суду першої інстанції з мотивів, що наведені вище.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою, є безпідставними, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, технічний паспорт на житловий будинок із зазначенням площі 193,7 кв. м (копія т.с. 1 а.с. 51-53) не є правовстановлюючим документом позивача ОСОБА_1 на житловий будинок із загальною площею 60,7 кв. м не спростовує останній, а саме: договір купівлі-продажу від 30.07.2008 року (т.с. 1 а.с. 22-23).

Тому, судом першої інстанції було правильно встановлено, що у вищезазначеному звіті № 149/19 від 31.10.2019 року, що є предметом судового дослідження у цій справі, було зазначено правильну площу вищезазначеного житлового будинку боржника. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача, як апелянта, не надані.

Суд першої інстанції також правильно протокольно (без виходу до нарадчої кімнати - т.с. 3 а.с. 14) відмовив стороні позивача у задовленні клопотання про призначення вищезазначеної експертизи у цій справі, оскільки висновок за результатами проведення такої експертизи не був би належним доказом в розумінні положень ст. 77 ЦПК України, враховуючи підстави для відмови у задовленні позову позивача у цій справі.

Крім того, стороною позивача, як боржника у виконавчому провадженні, у цій справі суду не було надано будь-яких належних, допустимих доказів в обґрунтування його позову в частині того, що вищезазначена оцінка майна боржника у вигляді житлового будинку є «заниженою та проведена з порушенням діючих норм законодавства, зокрема Національних стандартів № 1 та № 2, що робить неможливим її використання».

Само по собі посилання позивача у цій справі в апеляційній скарзі на судову практику Верховного Суду в інших справах не свідчить про обґрунтованість вимог позову позивача у цій справі.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: "Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)".

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник не надали суду першої інстанції у цій справі належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та зокрема стороною позивача (зокрема відповідний висновок експерта, складений на замовлення заявника, на підтвердження іншої вартості вищезазначеного житлового будинку) апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Апеляційним судом також встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції у цій справі по суті спору є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Окрім цього, встановлено, що ухвалою апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року (т.с. 3 а.с. 83) позивача ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 22.03.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Дашковська А.В.Подліянова Г.С.