Справа № 953/7192/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

Заявник, приватне акціонерне товариство «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 25 091,48 грн., судового збору у розмірі 248,10 грн., а також 89,62 грн., сплачених за умовами договору № 140/21 від 23 грудня 2021 року для отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника.

На підтвердження заявлених вимог, стягувачем до заяви надано платіжне доручення про сплату судового збору, довідку-розрахунок, довідку абоненту, копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, копії комерційних пропозицій №№ 10, 18, відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідку про склад сім`ї) від 01 вересня 2022 року, яка свідчить про зареєстроване місце проживання боржника, та копію укладеного 23 грудня 2021 року між комунальним підприємством «Харківський Дата Центр» та приватним акціонерним товариством «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» договору про надання послуг № 140/21.

Так, згідно ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, долучення до заяви про видачу судового наказу інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру не є необхідним, оскільки відповідно до ст. 165 ЦПК України, у наказному провадженні звернення до уповноважених органів з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника є обов`язком суду. До заяви про видачу судового наказу не додано документів на підтвердження виникнення у фізичної особи-боржника обов`язку відшкодувати стягувачу витрати, пов`язані з отриманням вищевказаної інформаційної довідки щодо неї.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрім інших, витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст. 140 ЦПК України, витрати, пов`язані з отриманням інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру, не є витратами, пов`язаними з витребуванням доказів, оскільки відповідна вимога суду відсутня; отримання такої довідки не є також іншою дією, необхідною для розгляду справи.

Відтак, витрати стягувача, понесені у зв`язку з отриманням інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання боржника, не входять до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

За наведених обставин, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу у частині вимог про стягнення з боржника витрат стягувача, понесених у зв`язку з отриманням інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру про його зареєстроване місце проживання.

Керуючись ст.ст. 160-165 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити приватному акціонерному товариству «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 суми за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру у розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) гривень 62 копійки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Ю.Ю. Власова