Справа № 147/29/23
Провадження № 2/147/81/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

09 січня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до громадянина Республіки Албанія - ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року представник ОСОБА_1 , адвокат Рождественська Л.П., звернулася до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом про розірвання шлюбу до громадянина Республіки Албанія - ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали позовної заяви суд дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.185 ЦПК України при вирішення питання про відкриття провадження у справі суддя перевіряє дотримання встановлених правил підсудності.

Відповідно до позовної заяви та доданих до неї копій документів, позивач ОСОБА_1 - є громадянкою України, а відповідач ОСОБА_2 - є громадянином Республіки Албанія, однак проживає на території Федеративної Республіки Німеччина.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка обрала підсудність за місцем своєї реєстрації.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Однак, позивач не надала доказів про перебування саме на її утриманні малолітніх дітей або що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Також не надає належних доказів її проживання та реєстрації в смт Тростянець Гайсинського району, зокрема довідки про місце реєстрації проживання особи.

Варто зазначити, що копія паспорта з відміткою про реєстрацію від 12.07.2007 по АДРЕСА_1 , не може достовірно підтвердити, що ОСОБА_1 станом на день звернення до суду проживає та зареєстрована за даною адресою.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст.77 цього Закону, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

Такої угоди для визначення підсудності до матеріалів позову не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 не обґрунтовано звернення саме до Тростянецького районного суду Вінницької області.

Окрім того, позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленими ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 - є громадянкою України, а відповідач ОСОБА_2 - є громадянином Республіки Албанія, однак проживає в місті Dobeln (Федеративна Республіка Німеччина)

Процесуальний порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано Розділом ХІ ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Отже суд, який відкриває провадження у справі, зобов`язаний повідомити про подачу позову, час і місце судового засідання всіх учасників процесу, в тому числі й нерезидента.

У випадку, якщо суд не дотримується вказаного порядку, то це безумовне процесуальне порушення, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Порядок здійснення вручення врегульовано в Україні Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 р. № 1092/5/54.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У такому разі саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони направляються судом до Міністерства юстиції України.

Разом з тим, подана позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вказаним вище вимогам, оскільки відсутній завірений переклад позовної заяви та додатків до позову на мову запитуваної сторони.

Таким чином, позивачу необхідно оформити документи, що додаються до позовної заяви, у відповідності до вимог п. 2.3 розділу 2 вказаної вище Інструкції та надати суду в двох примірниках належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позивачу рекомендовано усунути вищевказані недоліки позовної заяви для подальшого вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

При цьому зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Республіки Албанія - ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Олена НАТАЛЬЧУК