Справа № 675/291/23
Провадження № 2/675/277/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2023 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - орган опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - орган опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання позову до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не в повній мірі відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Окрім вищенаведеного, слід звернути увагу позивача на нормативно-правові акти України, які регулюють відносини з приводу надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до п. п. 1 п. 4 вказаних Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Конвенції Об`єднаних націй Про права дитини (ратифікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.91 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

З аналізу положень ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», вбачається, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі.

Дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька не позбавленого батьківських прав надається кожного разу окремо (тобто на кожен раз), при цьому в дозволі зазначається країна, місце перебування та строк, на який дитина буде знаходитися за кордоном.

З 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. В умовах воєнного стану виїзд за кордон дитини, що не досягла 16-ти річного віку дозволяється без нотаріально посвідченої згоди іншого з батьків (усиновлювачів).

Тимчасовий виїзд дитини за кордон на підставі рішення суду передбачений законодавством та має відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідний дозвіл за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить дозвіл на виїзд дитини до Республіки Польща та Сполучених Штатів Америки, при цьому не зазначаючи строк перебування, який дитина буде знаходитись за кордоном.

Також, в своїх позовних вимогах позивач не зазначила конкретної адреси місця перебування дитини за межами України та не надала доказів на підтвердження повернення дитини на територію України, не зазначила та не надала доказів щодо умов проживання.

Окрім того, позивачем в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують ту обставину, що відповідач в добровільному порядку не надає дозволу на виїзд дитини за кордон.

За вимогами Сімейного Кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» питання про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька повинно бути розглянуто по-перше органом опіки та піклування, а у разі його не вирішення або невиконання цього рішення одним з батьків дитини, у судовому порядку.

Також слід зазначити, що оскільки спір між батьками про виїзд дитини за кордон належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання (перебування) дитини, то відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у розгляді цих справ є обов`язковою. На підставі ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування має надати письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дітей, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Однак позивачем не зазначено у позовній заяві чи зверталась вона до органу опіки та піклування з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України. У матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи від органу опіки та піклування (висновок, рекомендації) про надання згоди на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини чи про відмову у цьому.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, вона має сплатити суму судового збору, що дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», яким установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 грн. 00 коп., розмір судового збору, що має бути сплачений за вимогу немайнового характеру, становить 1073 грн. 60 коп.

За змістом абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява ОСОБА_1 містить дві вимоги немайнового характеру, а саме: 1) про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон за межі України ОСОБА_3 у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2 до Республіки Польща та Сполучених Штатів Америки з моменту вступу рішення суду у законну силу; 2) про надання дозволу ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2 оформляти документи для виїзду ОСОБА_3 за межі України вРеспубліку Польща та Сполучені Штати Америки.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду слід було сплатити судовий збір у сумі 2147 грн. 20 коп. (1073,60х2=2147,20 грн). Натомість, до позовної заяви ОСОБА_1 долучено квитанцію, якою підтверджується сплата судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, протягом якого ОСОБА_1 необхідно: 1) надати суду докази сплати (доплати) судового збору за подання зазначеної позовної заяви в розмірі 1073,60 грн. (отримувач коштів - ГУК у Хмельницькій області/Ізяслав. мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37971775; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0022761; Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ізяславський районний суд Хмельницької області) або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору; 2) зазначити докази звернення позивача до органу опіки та піклування з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України; 3) надати докази відмови (ухилення) батька дитини від надання нотаріально посвідченої згоди; 4) зазначити строк перебування, який дитина буде знаходитись за кордоном.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - орган опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,- залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви строк, що складає 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута. Залишення позовної заяви без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Пашкевич