У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті провадження у справі в частині вимог

07 лютого 2023 суддя Солом`янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), в якій вона просить:

1. визнати неправомірними дії Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо примусового виконання заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва № 51117065 від 21.10.2010 року по справі № 2- 1708/10;

2. визнати неправомірними дії державного виконавця Чижика А.П. (не діє) щодо не надіслання вчасно копії постанови № 27583131 від 21.03.2011 року про відкриття виконавчого провадження;

3. визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Чижика А.П. про відкриття виконавчого провадження № 27583131 від 21.03.2011 року щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» у сумі 1 277 337,49 грн. за виконавчим листом № 2-1708/10;

4. визнати противоправними дії (бездіяльність) Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не проведенню виконавчих дій по зняттю арешту з майна;

5. зобов`язати Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) провести виконавчі дії по зняттю арешту з майна після повернення виконавчого документу без виконання за письмовою заявою стягувачу;

6. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про стягнення виконавчого збору від 13.12.2021 року у виконавчому провадженні № 27583131;

7. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.12.2021 року у виконавчому провадженні № 27583131;

8. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) № 67884878 від 14.12.2021 року;

9. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про відкриття виконавчого провадження № 67884878 від 14.12.2021 року;

10. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про арешт коштів боржника від 14.12.2021 року у виконавчому провадженні № 67884878;

11. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.12.2021 року у виконавчому провадженні № 67884878;

12. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) № 67885071 від 14.12.2021 року;

13. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про відкриття виконавчого провадження № 67885071 від 14.12.2021 року;

14. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про арешт коштів боржника від 14.12.2021 року у виконавчому провадженні № 67885071;

15. визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.12.2021 року у виконавчому провадженні № 67885071.

З дослідження матеріалів поданої скарги вбачається, що частина заявлених вимог не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно матеріалів справи державним виконавцем Чижиком А.П. 21.03.2011 року було відкрито виконавче провадження № 27583131 щодо виконання виконавчого листа № 2-1708/10 від 15.02.2011 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» у сумі 1 277 337,49 грн.

Постановою головного державного виконавця Хайдарі Р.Р. від 13.12.2021 року виконавчий документ був повернений стягувачу.

В рамках вказаного виконавчого провадження винесено оскаржувані, серед іншого, заявником постанови від 13.12.2021 року про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, з примусового виконання яких 14.12.2021 року відкриті виконавчі провадження № 67884878 (стягнення виконавчого збору) та № 67885071 року (стягнення витрат виконавчого провадження), постанови по яких також є предметом оскарження.

Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 31.03.2020 року (справа № №733/889/17) дійшов висновку, що спір щодо стягнення виконавчого збору, накладеного постановою держвиконавця, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 закону №1404-VIII, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу є виконавчими документами.

Відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За ч. 2 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин юрисдикція адмінсудів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адмінсудів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постановах від 06.06.2018 року (справи: № 921/16/14-г/15, № 127/9870/16-ц), від 28.11.2018 року (справа № 2-01575/11), від 13.03.2019 року (справа № 545/2246/15-ц), від 03.04.2019 та 10.04.2019 року у (справи: № 370/1288/15, № 766/740/17-ц), від 29.05.2019 року справа (№ 758/8095/15-ц).

Таким чином, рішення, дії посадових осіб органів державної виконавчої, що стосуються стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в справі з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

З огляду на викладене, у відкритті провадження в частині заявлених вимоги слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 186, 447 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині вимог щодо визнання протиправними та скасування постанов: про стягнення виконавчого збору від 13.12.2021 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.12.2021 року (ВП № 27583131); про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2021 року, про арешт коштів боржника від 14.12.2021 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.12.2021 року (ВП № 67884878); про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2021 року, про арешт коштів боржника від 14.12.2021 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.12.2021 року (ВП № 67885071).

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: