Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1617/23
Провадження №2-з/711/15/23
У Х В А Л А

17.03.2023 м. Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси у складі:

головуючого-судді - Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання - Щокань В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси заяву ОСОБА_1 , що подана її представником адвокатом Солонько Михайлом Федоровичем про забезпечення позову по цивільній справі № 711/1617/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва Інна Юріївна про визнання договору купівлі-продажу квартири недійснем, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Солонька Михайла Федоровича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить:

-визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.08.2022, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою Інною Юріївною, який зареєстровано у реєстрі за № 2851, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

-скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , здійснену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою Інною Юріївною, номер запису про право власності 64400205 від 05.08.2022.

Третьою особою зазначено - приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва Інна Юріївна.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, яку заявниця обґрунтовує тим, що в зв`язку з виниклими на сьогодні обставинами, а саме, завідомо незаконним продажем квартири АДРЕСА_1 , та в зв`язку з існуючими суттєвими ризиками подальших передач у власність інших осіб спірної квартири або переоформлення права власності чи укладання будь-яких інших правочинів стосовно спірної квартири, вважає за необхідне просити суд про постановлення ухвали про арешт цієї квартири у порядку забезпечення позову.

Як зазначено, на сьогодні є великі ризики стосовно того, що відповідачі можуть переоформити право власності на спірну квартиру на інших осіб або продати, чи подарувати спірну квартиру, чи укласти будь-які інші договори стосовно спірної квартири.

Заявниця вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на спірну квартиру може збільшити коло осіб, які повинні приймати участь у справі, що суттєво затягне розгляд справи, та може суттєво утруднити або взагалі зробити неможливими виконання судового рішення, стосовно спірної квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, заявниця просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд, висвітливши її у постанові від 04.02.2021 у справі № 755/5333/20.

Слід зазначити, що на час вирішення питання про забезпечення позову, не відкрите провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва Інна Юріївна про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Враховуючи доводи, що наведені у позовній заяві, ОСОБА_1 вказує про порушення її майнового права, яке полягає у тому, що, як на її думку, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.08.2022, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою Інною Юріївною, який зареєстровано у реєстрі за № 2851, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суттєво порушує її конституційні права, оскільки, вказана вище квартира придбавалася нею та ОСОБА_2 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, за рахунок спільних коштів та спільних зусиль, і, відповідно, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси (дата рішення вказана у заяві - 11.12.2015), спірну трикімнатну квартиру визнано спільною сумісною власністю подружжя та визнано за нею право власності на 1/2 частину даної квартири.

Проте, як зазначено, 05.08.2022 ОСОБА_2 одноособово, всупереч вимог чинного законодавства України, без погодження з нею, як співвласником квартири, уклав з відповідачем, ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу їхньої спільної квартири.

Разом з тим, шляхом аналізу інформації, яка наявна в Єдиному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 04.02.2016 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовано рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2015. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, про визнання права власності на частину квартири, залишено без задоволення.

Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.09.2016 відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення апеляційного суду Черкаської області від 04.02.2016, залишено без змін.

Вказаними вище рішеннями встановлено, що квартира АДРЕСА_1 придбана за особисті кошти ОСОБА_2 і є його особистою приватною власністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За результатами розгляду заяви, аналізу доводів заявниці, суд вважає, що її доводи про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставними, оскільки за наданою заявницею інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 325436341 від 10.03.2023) вбачається, що одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

Відсутність таких відомостей унеможливлює накладення арешту на вказане вище майно, оскільки накладення на нього арешту може призвести до порушення майнових прав власника майна.

Отже, заява про забезпечення позову є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , що подана її представником адвокатом Солонько Михайлом Федоровичем про забезпечення позову, - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 20.03.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька