Справа № 204/6730/22
Провадження № 2/204/474/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
17 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Мащук В.Ю.,
при секретарі Єрмак Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна,
У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:
- виключити з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження від 25.08.2005 року № 6261426 року;
- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису 2321459 та 2321464 від 25.08.2005 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . 07 лютого 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Овчаренко Т.М. із заявою про прийняття спадщини. Того ж дня, було заведено спадкову справу № 5/2022 від 07.02.2022 року після смерті ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилася квартира в АДРЕСА_1 .
Проте, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як нотаріус в усному порядку повідомила що на все майно померлого накладено арешт, та наступні нотаріальні дії будуть проводитися після зняття арешту, рекомендувала звернутися до суду.
Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 позивач набув права на спадщину, до складу якої входить квартира АДРЕСА_3 .
В судове засідання позивач, представник позивача, не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача адвокатом Спаським А.Ю. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_2 належала на праві приватної власності, розмір частки 1, квартира за адресою: АДРЕСА_4 (арк.с.8).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 92 (арк.с.12,34).
07.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Овчаренко Т.М. з заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 (арк.с.30).
Відповідно до Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі за № 68416549, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Овчаренко Т.М. 07.02.2022 року зареєстровано спадкову справу № 69098067, спадкодавець: ОСОБА_2 (арк.с.13,36).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (арк.с.14,33,40-41).
Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 11 лютого 1994 року складено актовий запис № 111 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (арк.с.44-46).
Відповідно до відомостей АТ КБ «Приват Банк» на ім`я померлого ОСОБА_2 відкриті карткові рахунки, на яких наявні кошти (арк.с.48-49).
Відповідно до відповіді Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , повідомлено, що недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до спадщини ОСОБА_2 становить 185726, 55 грн. (арк.с.53).
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, в тому числі накладати арешт на майно. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, що передбачено ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинної на момент виникнення правовідносин).
Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Відповідно до ч.5ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Суд враховує, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.
Матеріали справи містять докази на підтвердження того, що 25.08.2005 року зареєстровано обтяження арешт всього нерухомого майна ОСОБА_2 , тип обтяження: арешт (архівний).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.
Під час судового розгляду судом не встановдено необхідності в збереженні накладеного арешту, жодні законні права чи інтереси будь-якого в цьому випадку не захищаються, навпаки вони порушують право позивача на оформлення своїх спадкових прав.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що існуючі обтяження майна померлого ОСОБА_2 переслідують законну мету та на час розгляду цієї справи охороняють законні інтереси третіх осіб.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що в базі даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження за якими боржником є ОСОБА_2 відсутні, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, у зв`язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за померлим батьком, у позасудовому порядку зняти арешт не можливо, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
За таких підстав вимоги позивача про зобов`язання виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження не підлягають задоволенню, оскільки саме на підставі рішення суду про зняття арешту з майна припиняється відповідне обтяження речових прав, що є підставою для державної реєстрації припинення відповідних обтяжень речових прав.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача, у зв`язку з відсутністю вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,5, 12,13,15,16,76-82,141,258,259,263-265,273, 280-282 ЦПК України, ст.ст.16, 321, 386, 1216, 1217, 1218, 1268, 1220 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.Ю. Мащук