Справа № 392/36/23
Провадження №2/392/180/23
У Х В А Л А
11 січня 2023 року суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кавун Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
09.01.2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь за договором позики заборгованість в сумі 17 627 453 (сімнадцять мільйонів шістсот двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 35 коп., яка складається з суми основного боргу у розмірі 1 437 000 (один мільйон чотириста тридцять сім тисяч) грн. 00 коп., суми відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 572 743 ( п`ятсот сімдесят дві тисячі сімсот сорок три) грн. 65 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 126 849 ( сто двадцять шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 70 коп., пені в розмірі 15 490 860 ( п`ятнадцять мільйонів чотириста дев`яносто тисяч вісімсот шістедят) грн. 00 коп..
Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача. У заяві про забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на майно відповідача, а саме його частку у статутному внеску у Фермерському господарстві "Прилуцький" (код 33418263), у розмірі 9 900 грн (33 %).
Свою заяву позивач обгрунтовує тим, що невжиття таких заходів істотно ускладнить виконання рішення суду, сума, яка пред`явлена до стягнення, є значною, а даний вид забезпечення позову дасть можливість захистити права позивача як позикодавця за договором позики, який не виконується відповідачем майже три роки, що свідчить про відсутність наміру виконувати цей договір у цілому, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не дасть можливості, зокрема шляхом відчуження майна, ухилитися від виконання судового рішення
Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів у розмірі 1 525 800 (один мільйон п`ятсот двадцять п`ять тисяч вісімсот) гривень, що було еквівалентно 60 000 (шістидесяти тисячам) доларів США за середнім курсом продажу долара США на дату укладання договору. Відповідно до договору позики, відповідач зобов`язувався повернути отримані кошти до 27.12.2019 року, однак станом на 27.12.2019 року борг не повернув. Відповідно до п. 3 договору при неповерненні чи не своєчасному поверненні суми позики у строки, визначені пунктом 2.6 договору, відповідач має сплатити позивачу суму основного боргу, суму відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання боргового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми та пеню. Загальна сума яких за розрахунками позивача становить 17 627 453, 35 грн.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач дійсно є співзасновником юридичної особи Фермерське господарство "Прилуцький", яка знаходиться за адресою: пр - к Набережний, 1, с. Олександрівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, а відсоток частки статутного капіталу, який належить відповідачеві становить 33 відсотки.
Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
З огляду на те, що між сторонами виник спір з приводу невиконання відповідачем умов договору позики, а невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки є вагомі підстави вважати, що відповідач може відчужити майно до прийняття рішення у справі, оскільки до даного часу відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, а тому з метою забезпечення можливості виконання у майбутньому рішення суду, суд вважає за можливе заяву позивача про забезпечення позову - задовольнити.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153, 157 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , про забезпечення позову - задовольнити.
Накласти арешт на майно ОСОБА_2 , а саме на його частку у статутному внеску у Фермерському господарстві "Прилуцький" (код 33418263), яке знаходиться за адресою: пр - к Набережний, 1, с. Олександрівка Новоукраїнського району Кіровоградської області у розмірі 9 900 гривень ( 33 %).
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Суддя Т.В. Кавун