єдиний унікальний номер справи 546/983/22
номер провадження 2/546/80/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

У грудні 2022 року до Решетилівського районного суду Полтавської області звернулася позивачка ОСОБА_1 з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Батьками позивачки є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а зміна прізвища ОСОБА_1 пов`язана із укладенням нею шлюбу із ОСОБА_6 . Батьками матері позивачки були ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , яка в свою чергу змінила прізвище, у зв`язку із укладенням шлюбу із батьком позивачки. Таким чином, ОСОБА_3 є рідною бабою позивачки. ОСОБА_3 належала квартира загальною площею 25,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій на день смерті вона проживала одна. За життя, 26 листопада 2008 року, ОСОБА_3 склала заповіт, в якому все своє майно заповіла ОСОБА_8 . У зв`язку з повномасштабним збройним вторгненням російської федерації на територію України, 10.03.2022 позивачка покинула територію України, а 19.08.2022 повернулась. Під час перебування закордоном мати позивачки повідомила ОСОБА_1 , що знайшла в квартирі ОСОБА_3 вищезазначений заповіт. 02 грудня 2022 року державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини. Позивачка не є спадкоємцем першої черги та відповідно не мала підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки не дізналася про існування заповіту. Спадкова справа після померлої не заводилась, тому не здійснювались виклики спадкоємця за заповітом. ОСОБА_1 вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, який до того ж є незначним.

Позивачка зазначає, що спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а строк для прийняття спадщини, з огляду на постанову Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164» , сплив 25 серпня 2022 року.

Крім того позивачка посилалася на правові позиції, викладені у: постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, у якій зазначено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №489/1583/17, у якій зроблено висновок про те, що поважними причинами пропуску для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними. істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій; постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, у яких вказано про

свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту.

Посилаючись на вищезазначені обставини, позивачка просила встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 3 місяці.

Ухвалою судді від 13 грудня 2022 року у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 29 грудня 2022 року.

Підготовче провадження по справі проведене 29 грудня 2022 року, розгляд справи призначено на 25 січня 2023 року.

У судовому засіданні 25 січня 2023 року позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Беркута В.Л., посилаючись на викладені у позові обставини позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зокрема позивачка повідомила, що про існування заповіту вона дізналася в квітні 2022 року, коли їй про це повідомила мати по телефону. Після цього її мати звернулася до нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом їй було роз`яснено про те, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Тому вона звернулася до нотаріуса в листопаді коли повернулася із-за кордону та дізналася про те, що строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Представник відповідача Решетилівської міської ради у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с.34 ).

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинипідлягає задоволенню з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 20 грудня 2016 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала шлюб із ОСОБА_6 , у зв`язку з чим після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 8).

ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира загальною площею 25,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВС № 027226 (а.с. 11, 12).

Відповідно до копії заповіту, складеного 26 листопада 2008 року на бланку серії ВМА № 790662 та посвідченого державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Тетяною Михайлівною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона згідно закону матиме право повністю заповіла ОСОБА_8 , 1988 року народження (а.с. 14). Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17466555 від 26.11.2008 (а.с. 15).

Таким чином, судом встановлено, що все своє майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповіла позивачці, яка на момент складення вказаного заповіту мала прізвище « ОСОБА_10 ».

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 6). Згідно копії довідки, виданої 04.11.2022 Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була одна зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2022 року № 664/02-31 державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини (а.с. 17).

Загальновідомим є факт, що, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, воєнний стан в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово було продовжено, останнього разу Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Як зазначала у позовній заяві ОСОБА_1 та підтверджується відповідними записами у долученій копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , 10.03.2022 позивачка перетнула кордон та покинула територію України, а 19.08.2022 повернулася на територію України (а.с. 16).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У відповідності до вимог частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 цієї статті).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 про «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Зміни до даного пункту були внесені згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022.

Як було встановлено судом спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а строк для прийняття спадщини, з огляду на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №164, сплив 25 серпня 2022 року. В свою чергу позивачка після того, як дізналася про існування заповіту, звернулася до нотаріуса в листопаді 2022 року, тобто пропущений строк для прийняття спадщини є незначним.

Суд також зазначає, що відповідно до з листа Міністерства юстиції України від 11.07.2022 р. № 55476/37.1/32-22 «Щодо деяких питань нотаріату в умовах воєнного стану» Міністерство юстиції України отримує звернення громадян, у тому числі нотаріусів, в яких ставиться питання щодо юридичної сили пункту 3 Постанови в аспекті положення абзацу другого частини четвертої статті 4 ЦКУ. З огляду на це було наголошено, що воєнні дії є різновидом непереборної сили найбільш критичного порядку. Їх вплив на цивільні відносини часто є настільки масштабним, що норми, які регулюють розгортання таких відносин в умовах мирного часу, під час дії воєнного стану виявляються абсолютно неадекватними реаліям поточного моменту. Водночас цивільне законодавство має внутрішній механізм гнучкої самоадаптації, наріжним каменем якої виступають загальні засади цивільного законодавства, артикульовані у статті 3 ЦКУ. Законодавець може помилятися з формулюванням окремої норми, однак практично ніколи з принципами. Загальні засади цивільного законодавства є камертоном, за яким здійснюється перевірка «працездатності» як окремих положень цивільного законодавства, так і відповідних правозастосовчих рішень. В обговорюваному випадку ключовими застосовними принципами є неприпустимість позбавлення права власності (пункт 2 частини першої статті 3 ЦКУ), а також справедливість, добросовісність та розумність (пункт 2 частини першої статті 3 ЦКУ).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Верховний Суд у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

З огляду на зазначене, за вказаних обставин справи, позивачка ОСОБА_1 довела належними доказами те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, що не залежали від її волі, пропущений строк для прийняття спадщини є незначним, у зв`язку з чим є передбачені законом підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Щодо визначення позивачці тривалості додаткового строку для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, то суд вважає, що достатнім буде строк у два місяці із дня набрання законної сили цим рішенням суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1216-1218, 1268-1272 ЦК України, ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 89, 206, 247, 259, 263-265, 272-273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, визнавши причини пропуску строку поважними.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , останнім постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_1 , протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник позивачки - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач Решетилівська міська рада, місцезнаходження: вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, 38400, .

Повний текст рішення складений 26 січня 2023 року.

Суддя Ю.В. Зіненко