Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31 серпня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В, за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач 1), ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач 2, разом поіменовані співвідповідачі), про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.05.2008 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 1 було укладено кредитний договір № 075-2008-1586 (надалі за текстом - Кредитний договір) на придбання майна на загальну суму 120 000 доларів США за процентною ставкою 12,45 % річних, з терміном повернення кредиту до 10.05.2038 року. Зміни до умов Кредитного договору в подальшому вносилися шляхом укладення додаткових угод, які є невід`ємними частинами Кредитного договору: додаткові угоди б/н від 01 червня 2009 року та від 10 травня 2009 року, укладені між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1, додаткові угода б/н від 10 червня 2010 року, 29 червня 2010 року, 27 березня 2012 року, 28 вересня 2012 року, 11 листопада 2014 року, 14 травня 2015 року, 13 листопада 2015 року, 24 листопада 2016 року, 28 березня 2017 року, 20 березня 2018 року, укладені між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1, додаткові угоди б/н від 26 лютого 2019 року, 17 лютого 2020 року, 11 червня 2020 року, 24 травня 2021 року, укладені між позивачем та відповідачем 1.

Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі, надав позичальнику кредитні послуги у валюті, вказаній в договорі в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 50 000 доларів США, у порядку і на умовах, зазначених у цьому договорі.

У зв`язку із внесенням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності 23.04.2021 року, 21.07.2021 року відповідачем 1 було подано до позивача заяву про проведення реструктуризації. Позивачем за результатами розгляду заяви було прийнято рішення про її задоволення та про здійснення обов`язкової реструктуризації заборгованості за Кредитним договором з 21.07.2021 року. З дня проведення реструктуризації загальний розмір фактичної заборгованості за кредитним договором змінився, в т. ч. шляхом його переведення (конвертації) у гривню, та був встановлений у загальній сумі 1 677 527,39 грн, з якої 1 677 527,39 грн - сума заборгованості зі сплати кредиту, 0,00 грн - сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передував дню проведення реструктуризації. Кінцевий термін повернення заборгованості за договором, в тому числі всієї суми кредиту - 10.05.2038 року.

Однак, в порушення умов прийнятої реструктуризації та чинного законодавства України, відповідач 1 не виконав та не виконує взяті на себе зобов`язання.

01.08.2022 року на адресу відповідача 1 направлялася вимога про дострокове погашення суми боргу, проте, останнім не було вчинено жодних дій, які свідчили б про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача 1 за Кредитним договором між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 075-2008-1586-Р від 21.05.2008 року. В подальшому були укладені договори поруки б/н від 01.06.2009 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем 2; договори поруки б/н від 29.06.2010 року, від 27.03.2012 року, від 28.09.2012 року, від 11.11.2014 року, від 13.11.2015 року, від 14.05.2015 року, від 24.11.2016 року, від 28.03.2017 року, від 20.03.2018 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 2; договори поруки б/н від 26.02.2019 року, від 17.02.2020 року, від 11.06.2020 року, від 24.05.2021 року між позивачем та відповідачем 2.

За умовами Договору поруки, відповідач 2 зобов`язується відповідати за невиконання відповідачем 1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, в повному обсязі. Відповідальність відповідача 2 та відповідача 1 є солідарною.

01.08.2022 року на адресу відповідача 2 направлено вимогу про дострокове погашення суми боргу. Однак, останній не вчинив жодних дій, які свідчили б про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

На час звернення позивача до суду співвідповідачі продовжують ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашають заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Розмір позовних вимог підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

15 грудня 2022 року Ухвалою Подільського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху.

21 березня 2023 року Ухвалою Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України підстави для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів акціонерів Відкрите акціонерне товариство «Банк Універсальний» перейменоване у Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк». 22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». 31 жовтня 2018 року рішенням загальних зборів акціонерів Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» перейменоване в Акціонерне товариство «Універсал Банк». Таким чином, позивач є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк» і ВАТ «Універсал Банк».

Судом встановлено, що 21.05.2008 між ВАТ «Банк Універсальний», та відповідачем 1 було укладено кредитний договір № 075-2008-1586 (надалі за текстом - Кредитний договір) на придбання майна на загальну суму 120 000 доларів США за процентною ставкою 12,45 % річних, з терміном повернення кредиту до 10.05.2038 року (а.с. 39-49).

Всі зміни до умов кредитного договору оформлювалися додатковими угодами до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору.

01 червня 2009 року, між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21.05.2007 року (т. 1, а.с. 50-62).

10 травня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 63-64).

10 червня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 65-66).

29 червня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 67-88).

27 березня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 89-107).

28 вересня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №1 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 108-125).

11 листопада 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 126-142).

14 травня 2015 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 143-161).

13 листопада 2015 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 162-183).

24 листопада 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 184-203).

28 березня 2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 204-231).

20 березня 2018 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 1, а.с. 205-241, т. 2, а.с. 1-3).

26 лютого 2019 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 2, а.с. 4-22).

17 лютого 2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 2, а.с. 23-39).

11 червня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 2, а.с. 40-56).

24 травня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 075-2008-1586 від 21 травня 2008 року (т. 2, а.с. 57-79).

Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі. В порядку передбаченому Кредитним договором, надав позичальнику кредитні послуги у валюті, вказаній в цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 50 000 доларів США, у порядку і на умовах, зазначених у цьому договорі, а позичальник зобов`язувався належним чином виконувати умови Кредитного договору та повернути кошти у строк, визначений положеннями договору.

У зв`язку із внесенням змін до ЗУ «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 року (набрали чинності 23.04.2021 року) 21.07.2021 року відповідачем 1 подано заяву про проведення реструктуризації в порядку ЗУ «Про споживче кредитування», зареєстровану за № 40803 (т. 1, а.с. 27).

Позивач за результатами розгляду заяви прийнято рішення про задоволення вимоги позичальника про здійснення обов`язкової реструктуризації заборгованості за Кредитним договором. Днем реструктуризації визначено 21.07.2021 року (т. 1, а.с. 30-30-35).

З дня проведення реструктуризації загальний розмір фактичної заборгованості за кредитним договором змінився в т. ч. шляхом його переведення (конвертації) у гривню, та був встановлений у загальній сумі 1 677 527,39 грн, з якої 1 677 527,39 - сума заборгованості зі сплати кредиту, 0,00 - сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передував дню проведення реструктуризації. Кінцевий термін повернення заборгованості за договором, в тому числі всієї суми кредиту, встановлено до 10.05.2038 року. В результаті проведеної реструктуризації кредиту прощена сума боргу за договором складає 58 533, 42 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату проведення складає 1 559 622,98 грн (т. 1, а.с. 38).

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за Кредитним договором відповідачем 1, 01.08.2022 р. на адресу останнього направлялась вимога про дострокове погашення суми боргу. Однак, боржник не вчинив жодних дій, які свідчили б про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість (т. 2, а.с. 174-175).

Враховуючи порушення зобов`язання за Кредитним договором, у відповідача 1 виник обов`язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором, виконаного на дату 07.09.2022, загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 1 738 225,99 гривень та складається з 66 767, 28 гривень простроченої заборгованості за кредитом, 1 577 376,47 гривень суми дострокового стягнення кредиту та 94 082 гривень заборгованості за відсотками (т. 1, а.с. 38).

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем 2 було укладено Договір поруки № 075-2008-1586-Р від 21.05.2008 року, а в подальшому укладались договори поруки, які дублювали всі додаткові угоди до кредитного договору: Договір поруки б/н від 01.06.2009 року; Договір поруки б/н від 29.06.2010 року; Договір поруки б/н від 27.03.2012 року; Договір поруки б/н від 28.09.2012 року Договір поруки б/н від 11.11.2014 року; Договір поруки б/н від 13.11.2015 року; Договір поруки б/н від 14.05.2015 року; Договір поруки б/н від 24.11.2016 року; Договір поруки б/н від 28.03.2017 року; Договір поруки б/н від 20.03.2018 року; Договір поруки б/н від 26.02.2019 року; Договір поруки б/н від 17.02.2020 року; Договір поруки б/н від 11,06.2020 року; Договір поруки б/н від 24.05.2021 року.

За умовами поруки, відповідач 2 зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання відповідачем 1 усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з кредитного договору, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, в повному обсязі. Відповідальність відповідача 2 та відповідача 1 є солідарною (т. 2, а.с. 80-173).

Відповідно до договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору кредитор має право вимагати від поручителя сплати в повному обсязі заборгованості за наданим кредитом та нарахованих за його користування відсотків, у строки, передбачені в кредитному договорі.

Дані договори поруки укладенні з відповідачами дублювали всі додаткові угоди до кредитного договору.

01.08.2022 року на адресу відповідача 2 направлено вимогу про дострокове погашення суми боргу. Однак, відповідач 2 не вчинив жодних дій, які свідчили б про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість (т. 2, а.с. 176).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. ст. 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У відповідності з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

За презумпцією, передбаченою у ст. 554 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання кредитор має право заявити вимогу до поручителя про виконання договору поруки у солідарному порядку.

Частиною 2 ст. 554 ЦК України, у відповідності з якою поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків за прострочення виконання основного зобов`язання боржником, регламентується по суті не обсяг відповідальності поручителя, а обсяг його зобов`язання перед кредитором за договором поруки. З моменту порушення умов основного договору боржником обсяг зобов`язання поручителя і обсяг зобов`язання боржника перед кредитором за загальним правилом є рівними, однаковими (див. ст. 553 ЦКУ та коментар до неї).

Як випливає із ч. 2 ст. 554 ЦКУ чинне цивільне законодавство виходить із презумпції повної відповідальності поручителя. Це означає, що якщо сторони не визначили в договорі, в якому обсязі буде відповідати поручитель, останній вважається зобов`язаним в тому ж обсязі, що і боржник за основним договором.

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму г позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем 1 був укладений договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит. Так, банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів.

У свою чергу, відповідач 1 скористалася кредитними коштами, однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.

Таким чином, станом на 07.09.2022 року у співвідповідачів виникла заборгованість за кредитом на суму 1 738 225,99 грн.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що співвідповідачі порушили умови кредитного договору, а тому, з них слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 1 738 225,99 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору 26 074 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 206, 265-267, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 738 225 (один мільйон сімсот тридцять вісім тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 99 копійок;

Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 26 074 (двадцять шість тисяч сімдесят чотири) гривні, по 13 037 (тринадцять тисяч тридцять сім) гривень з кожного;

Повне найменування сторін:

Позивач - акціонерне товариство «Універсал Банк» (адреса: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, );

Відповідач 1 - ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач 2 - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.