ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/280/23

провадження № 22-ц/4809/832/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник адвокат Гулий Андрій Васильович, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Стручкова Л. І.) від 11.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

16.01.2023 ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 у справі № 398/4557/15-ц на утримання їх сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/10 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку.

Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що згідно з рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 у справі № 398/4557/15-ц з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх сина в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 та до повноліття сина.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів його стан здоров`я погіршився.

Він є військовослужбовцем Збройних Сил України. У зв`язку із початком повномаштабної військової агресії Російської Федерації проти України та внаслідок ракетного удару по місцю несення ним військової служби, який стався 05.03.2022, він отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акбаротравму, виражений церебростенічний синдром. Лікування не призвело до повного відновлення його здоров`я, він тратив 25 відсотків працездатності.

На час звернення до суду з позовом позивач продовжує лікування, на що йому потрібні кошти. З урахуванням розміру його заробітку та розміру стягуваних аліментів, коштів, що залишаються у його розпорядженні недостатньо для забезпечення потреб у лікуванні.

У зв`язку зі зміною стану його здоров`я та погіршення матеріального стану на підставі ст. 192 СК України позивач просив суд задовольнити його позов.

2. Короткий зміст рішення суду

11.04.2023 Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалив рішення про задоволення позову частково. Суд зменшив розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 у цивільній справі № 398/4557/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , з до 1/6 частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.

Рішення суду мотивоване тим, що у платника аліментів стан здоров`я погіршився, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Однак суд не погодився з новим зменшеним розміром аліментів, який просив призначити позивач, а саме 1/10 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Суд виснував, що грошове забезпечення позивача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу (заробітку).

3. Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням Олександрійський міськрайонний суду Кіровоградської області від 11.04.2023, ОСОБА_2 , від імені якої діє представник адвокат Гулий Андрій Васильович, подала до суду апеляційну скаргу в якій просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Вимоги апелянта обґрунтовано тим, що довівши отримання травми та часткову втрату працездатності, позивач, все ж таки, не довів погіршення свого матеріального стану. У зв`язку із цим відповідач вважає, що передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів на дитину немає.

4. Короткий зміст відзив на апеляційну скаргу

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому виклав свої заперечення щодо доводів і вимог скарги. Він вважає, що суд правильно встановив обставини справи, а також наголосив на тому, що погіршення стану здоров`я платника аліментів є самостійною і достатньою підставою для зміни розміру аліментів. Просив залишити апеляційну без задоволення, а рішення суду без змін.

5. Розгляд справи у суді апеляційної інстанції

Сторони повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, але у судове засідання не з`явилися.

Представник апелянта адвокат Гулий А. В. надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності апелянта.

Позивач ОСОБА_1 також надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

6. Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 у справі № 398/4557/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 до повноліття сина (а. с. 9).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2022 старший лейтенант ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму, виражений церебростенічний синдром, внаслідок ракетного удару російської федерації по аеродрому, де виконував службові завдання, перебуваючи біля літака (а. с. 10).

ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КПН «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради» з 06.04.2022 по 18.04.2022 (а. с. 11).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 21.04.2022 старший лейтенант ОСОБА_1 придатний до військової служби (а. с. 13).

ОСОБА_1 рекомендовано курсове лікування, приймання відповідних ліків (а. с. 14-20).

Згідно з довідкою МСЕК від 21.11.2022 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ОСОБА_1 встановлено 25 відсотків втрати професійної працездатності, через травму, пов`язану із захистом Батьківщини (а. с. 21).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 обіймає посаду військовослужбовця та отримує грошове забезпечення за період з жовтня 2022 року по листопад 2022 року у сумі 37457,88 грн (а. с. 22).

7. Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не повною мірою відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково.

8. Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1. Застосовні до правовідносин сторін норми права та їх джерела

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України, що передбачено ч. 1 ст. 1 СК України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно до ст. 150, ст. 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до її повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 3 ст. 183 СК України).

Не вичерпний перелік обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, встановлений ст. 182 СК України. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).

8.2. Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, позивач обгрунтував свою вимогу про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, які присуджені судом, тим, що після отримання ним травми його здоров`я погіршилося, він потребує лікування до того ж втратив 25 % професійної працездатності. Як на правову підстав свого позову, він послався на норму ст. 192 СК України.

Отримання позивачем, який є військовослужбовцем Збройних Сил України, 05.03.2022 травми під час захисту Батьківщини та його перебування на стаціонарному лікуванні, продовження рекомендованого йому лікування, втрата 25 % професійної працездатності підтверджується наданими позивачем належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доведеність цих обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, відповідач не оскаржує. Проте він вважає, що для зменшення розміру аліментів позивач не довів, що змінився його майновий стан.

У законодавстві України немає нормативного визначення понять «погіршення здоров`я» або «поліпшення здоров`я» про які йдеться у ст. 192 СК України, алеу ст. 3 Основ законодавства України про охорону здоров`я наведено поняття і терміни, що вживаються в законодавстві про охорону здоров`я, зокрема такі:

здоров`я - стан повного фізичного, психічного і соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних вад;

обмеження життєдіяльності - втрата особою внаслідок хвороби, травми (її наслідків), вроджених порушень або інших станів здоров`я здатності до участі у життєдіяльності/заняттєвої участі у спосіб і в межах, звичайних для людини;

стан здоров`я - загальний показник для хвороб (гострих і хронічних), розладів, пошкоджень або травм. Стан здоров`я також може охоплювати інші обставини, такі як вагітність, старіння, стрес, вроджена аномалія або генетична схильність. Стани здоров`я кодуються за Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я.

Таким чином, можна вважати, що погіршення здоров`я це стан неблагополуччя людини спричинений хворобами, розладами, пошкодженнями або травмами.

Зміст, передбаченого ст. 43 Конституції України, права на працю полягає у можливості кожної особи заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Здоров`я людини пов`язане з її працездатністю, оскільки працездатність це здатність до праці, що залежить від стану здоров`я, фізичного, духовного розвитку (розумових та емоційних можливостей), а також професійних знань, уміння і досвіду працівника, що дає йому змогу виконувати роботу визначеного обсягу, характеру та якості.

Тобто, між здоров`ям людини і її працездатністю є прямий зв`язок, оскільки працездатність обумовлюється, зокрема, певним станом здоров`я людини.

Професійна працездатність - здатність даного працівника до роботи за своєю професією (фахом) і кваліфікацією чи за іншою адекватною їй професією (фахом) (Порядок встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України 05.06.2012 № 420, далі Порядок).

Згідно з п. 2.1 цього Порядку ступінь втрати професійної працездатності у відсотках встановлюється, виходячи з наслідків ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з урахуванням професійних здібностей, що є у потерпілого, клініко-функціональних можливостей і важливих професійних якостей, які дозволяють продовжувати виконання роботи за попередньою професією до нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання.

Отже, втрата професійної працездатності також є наслідком погіршення здоров`я спричинених нещасним випадком або захворюванням. За звичайних умов втрата професійної працездатності негативно впливає на реалізацію особою свого права на працю, тобто на можливість особи заробляти собі на життя працею.

До того ж на відміну від тимчасової непрацездатності, втрата професійної працездатності є станом відносно стійким і тривалим у часі.

З огляду на те, що після набрання законної сили рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 у справі № 398/4557/15-ц по стягнення аліментів ОСОБА_1 отримав травму від якої втратив 25 % професійної працездатності та потребує рекомендованого йому лікування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що його здоров`я істотно погіршилося і таке погіршення має стійкий характер, що впливає на його здатність виконувати свій обов`язок надавати дитині матеріальне утримання у розмірі, встановленому рішенням суду.

Зміст ст. 181, ст. 192 СК України вказує на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що конструктивно норма ст. 192 СК України передбачає кілька самостійних підстав для зміни (зменшення або збільшення) розміру аліментів, які присуджені судом або визначені за домовленістю батьків, а саме:

зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів;

зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів;

зміна (погіршення або поліпшення) здоров`я когось із них;

інші випадки, передбачені СК України.

Це пояснюється тим, що законодавець використовував синтаксичну конструкцію, в якій однорідні члени речення, які характеризують зміну різних станів особи, з`єднані безсполучниковим зв`язком з використанням розділового знаку «коми», а також розділового сполучника «або». Вживання «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік. Якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, це означає, що наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Отже, доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до того, що ст. 192 СК України передбачено обов`язкову сукупність обставин, як підставу зміни раніше визначеного розміру аліментів (наприклад, зміна сімейного і матеріального стану, зміна стану здоров`я і зміна матеріального стану, при цьому перше виступає причиною, а друге наслідком) ґрунтується на неправильному тлумачення норми права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність позивачем підстав для зменшення раніше визначеного судом розміру аліментів на утримання дитини є правильним.

Суд також правильно вказав, що новий розмір аліментів, який просив встановити позивач, не відповідає інтересам і потребам дитини.

При цьому суд вважав, що зниження ставки аліментів з 1/4 до 1/6 частки від заробітку (доходу) батька буде пропорційним.

Однак, з останнім висновком суду погодитися не можна.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що у цьому випадку, зважаючи на конкретні обставини цієї справи, обраний судом підхід до зменшення розміру аліментів, який ґрунтується на пропорції відносно погіршення стану здоров`я платника та відсотка втрати ним працездатності, є об`єктивним й виправданим, оскільки інших істотних обставин, які б впливали на визначення розміру суд не встановив.

Проте суд помилився з обрахуванням такої пропорції.

У цьому випаду пропорційним втраті професійної працездатності позивача (25%) буде зменшення розміру аліментів до 3/16 від його заробітку (доходу), оскільки це математично відповідає від розміру аліментів, визначеного рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 у справі № 398/4557/15-ц.

Таке пропорційне зменшення розміру аліментів, на думку колегії суддів, буде справедливим, а справедливість одна з засад регулювання сімейних відносин, відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України, а також елемент верховенства права.

Хоча в апеляційній скарзі відсутні доводи про непропорційність чи несправедливість нового розміру аліментів, який визначив суд першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, керуючись ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та найкращими інтересами дитини, засадами розумності та справедливості, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині нового розміру аліментів.

9. Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні у його резолютивній частині.

10. Про судові витрати

Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У цій справі відповідач сплатив судовий збір за подання до суду апеляційної скарги у сумі 1610.40 грн, що підтверджується платіжною квитанцією (а. с. 91).

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 141 ЦПК України принцип розподілу судового збору, а також розмір задоволених позовних вимог апеляційний суд стягує з позивача на користь відповідача компенсацію судового збору в сумі 853,51 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені якої діє представник адвокат Гулий Андрій Васильович, задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.04.2023 змінити, виклавши його резолютивну частину в редакції цієї постанови:

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 у справі № 398/4557/15-ц з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з 1/4 до 3/16 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили.

В інших частинах рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсацію за сплачений судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 853,51 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 16.01.2024.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник