ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3570/23 Справа № 201/5508/22 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпроський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення середньої заробітної плати (суддя першої інстанції Батманова В.В,),

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровька з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення середньої заробітної плати, в якому просив стягнути з Банку на свою користь середню заробітну плату за пероід з 11.02.2022 року по 11.05.2022 року в розмірі 272162,04 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення середньої заробітної плати задоволено.

Стягнуто з Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 (середня заробітна плата за період з 11.02.2022 по 11.05.2022 в розмірі 272162 грн. 04 коп.

Стягнуто з Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір на користь держави у розмірі 2721 гривня 62 копійок.

Із вказаним рішенням суду не погодився представник Банку Коцюба О.В. та подав апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з підстав неповного з`ясування та недоведеності обставин, що мали значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив обставини, що мають значення при вирішенні даної справи, внаслідок чого не застосував положення ст. 431 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», які підлягали застосуванню, не встановив наяність чи відсутність вини роботодавця як обов`язку складову для стягнення середнього заробітку за час вимущеного прогулу, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення в частині визнання сум до стягнення.

Наголошує, що правильна сума середньоденної заробітної плати позивача відповідну до Порядку № 100 становить 2772,56 грн.

Вказує, на те, що в оскаржуваному рішенні не наведено розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, виходячі із кількості робочих днів.

Суд першої інстанції помилково обчислив вимущений прогул ОСОБА_1 по 11.05.2022 року, незважаючи на наявність у справі доказів, що підтрведжують його поновлення на роботі 09.05.2022 року

ОСОБА_2 просив рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає, вона є безпідставною та необгрунтованою, а рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Стосовно розміру середньої заробітної плати зазначив, що розмір 4219,57 грн було встановлено рішенням суду першої інстанції та апеляційної, що на підстві 82 ЦПК не підлягає встановленню.

ОСОБА_1 просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник Банку ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ ПриватБанк задоволенні. Наказ № Э.DN-YB-2021-7296181-п від 09.09.2021 про звільнення ОСОБА_1 скасовано. ОСОБА_1 поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 434615,71 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.№ 7-17).

Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2022.

14.02.2022 АТ КБ «ПриватБанк» отримало заяву позивача від 11.02.2022, з копією рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, про негайне поновлення на роботі та 18.02.2022 повторну заяву (а.с. № 26-27). Проте позивача поновлено на роботі не було.

25.04.2022 на підставі заяви позивача та виконавчого листа Соборним ВДВС було відкрито виконавче провадження № 68873056 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/10752/21.

Внаслідок здійснення державним виконавцем виконавчих дій виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення було закінчено у зв`язку фактичним виконанням в повному обсязі.

16.05.2022 позивачем було отримано поштове відправлення АТ КБ «ПриватБанк» від 10.05.2022 в якому містились: супровідний лист № 20.1.0.0.0/7-220510/278 від 10.05.2022; копія наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022; копія наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022.

Згідно наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022 позивача поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді заступника директора департаменту з 13.09.2021. Згідно наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022 дія трудового договору позивача призупиняється з 11.05.2022.

26.05.2022 за вх. 2755869-ВБ та повторно 07.06.2022 вх. 2847884-ВБ позивач звернувся до відповідача із заявами про нарахування та виплату заробітної плати за період з 11.02.2022 по 11.05.2022, тобто з дня прийняття судом рішення про негайне поновлення на роботі до дня призупинення трудового договору (а.с. № 24-25).

АТ КБ «ПриватБанк» відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті заробітної плати за період з 11.02.2022 по 11.05.2022 листами від 06.06.2022 та від 27.06.2022 (а.с. № 21-23).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Апеляційний суд частково погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Так, відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. З Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

6 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), в якій відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16. ВП Верховного Суду прийшла до висновку, що встановлений статтею 117КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022 позивача поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді заступника директора департаменту з 13.09.2021. Згідно наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022 дія трудового договору позивача призупиняється з 11.05.2022 року, тобто в даному випадку рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року (№ 201/10752/21) в частині поновлення на роботі було виконане, та згідно № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022 року позивача було поновлено на роботі з 09.05.2022 року, а отже твердження позивача, що Банк повинен виплатити середній заробіток по 11.05.2022 року є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 трудові відносини поновились від дня винесення наказу та діяли до 11.05.2022 року, а тому в даному випадку неможливо вважати, що за період з 09.05.2022 року по 11.05.2022 року Банк має сплачувати середній заробіток за час вимущеного прогулу.

Апеляційний суд вважає, що підлягає стягнення середній заробіток за час вимущеного прогулу з 11.02.2022 року по 08.05.2022 року.

Щодо розмірі середнього заробітку, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: з) вимушеного прогулу. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно із п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100 від 08 лютого 1995 року (з подальшими змінами і доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Посилання предсавника Банку стосовно розміру середнього заробітку позивача є безпідставними, оскільки, у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська суду від 11 лютого 2022 року у справі №201/10752/21за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ ПриватБанк, третя особа Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ ПриватБанк про скасування наказу про звільнення судом було встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становить 4219 грн. 57 коп.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що підлягає стягненню середньомісячний заробіток за три місяці з 11.02.2022 по 11.05.2022 року у розмірі 272162,04 (90720,68 х 3 = 272162,04), проте даний розрахунок не відповідає встановленим обставинам справи. де середньоденна заробітна плата позивача становить 4219,57 грн, суд першої безпідставно стягнув заробітну плату не врахувавши робочі дні в періоді, в даному випадку період з 11.02.2022 року по 08.05.2022 року.

У період вимушеного прогулу включаються робочі дні з 11 лютого 2022 року до 08 травня 2022 року, загальна кількість яких становить 59 робочих днів (кількість робочих днів у лютому 2022 року 11 робочих днів, у березні 2022 року 22 робочих дні, у квітні 2022 року 21 робочий день, у травні 2022 року 5 робочих днів).

Враховуючи викладене розмір середньої заробітної плати який підлягає стягненню на користь позивача становить 248954,63 (4219,57 х 59 робочих днів. За період з 11.02.2022 року по 08.05.2022 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року підляає зміні, шляхом зменшення суми середнього заробітку до 248954,63 грн.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, зменшено суму середнього заробітку, також підлягає перерозподілу судовий збір

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 383, ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року змінити.

Стягнути з Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середнью заробітну за період з 11.02.2022 по 08.05.2022 року в розмірі 248 954 двісті сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 63 копійки.

Стягнути з Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () судовий збір на користь держави у розмірі 2489 (дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 54 копійки.

Компенсувати Акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір у розмірі 347 (триста сорок сім) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2023 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи