ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2724/23 Справа № 206/2029/22 Суддя у 1-й інстанції - Прінь І. П. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

19.07.2022 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому просив суд поновити його на роботі у державному підприємстві «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій енергоремонтного підрозділу відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» з 04.06.2022 року; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено повністю.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

27.12.2022 року від позивача надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року й винесення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що відеоматеріали, де позивач нібито комуні кує з окупантами не є належними доказами.

Наказ голови Запорізької обласної державної адміністрації від 04.05.2022 року № 31 щодо комендантського часу до нього не було доведено у спосіб, встановлений законодавством.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦК України, не надходили.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.154), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, представнику відповідача було заявлене клопотання про розгляд справи у режимі відео конференція, але представник відповідача не вийшов на зв`язок, тому апеляційним судом прийняте рішення про вихід з режиму відео конференції та розгляду справи у звичайному режимі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

У зв`язку з військовим вторгненням Російської Федерації на територію України указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. Покладено обов`язок на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Встановлено можливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також введення тимчасових обмежень прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно із ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" зазначено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, встановлювати (посилювати) охорону об`єктів державного значення, об`єктів державного значення національної транспортної системи України та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення, і вводити особливий режим їх роботи. Порядок встановлення (посилення) охорони таких об`єктів та їх перелік, що із введенням воєнного стану підлягають охороні, а також порядок особливого режиму їх роботи.

04 березня 2022 року м.Енергодар Запорізької області та відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електростанція» ДП «НАЕК «Енергоатом» були захоплені військовими силами Російської Федерації та до теперішнього часу перебувають в тимчасовій окупації. Цей факт є загальновідомим, а тому не потребує доказування.

Відповідно до Статуту державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2021 р. № 302 встановлено:

Пункт 1: Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (далі - підприємство) є державним комерційним підприємством, що утворене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 1996 р. № 1268 Про створення Національної атомної енергогенеруючої компанії Енергоатом - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 543 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 17, ст. 1178).

Пункт 2: На підприємство згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 1996 р. № 1268 Про створення Національної атомної енергогенеруючої компанії Енергоатом покладено функції експлуатуючої організації.

Відповідно до наказу Міненерговугілля від 4 квітня 2014 р. № 284 Про покладення функцій експлуатуючої організації ядерної установки щодо централізованого сховища відпрацьованого ядерного палива реакторів типу ВВЕР вітчизняних атомних електростанцій на підприємство покладено функції експлуатуючої організації ядерної установки щодо централізованого сховища відпрацьованого ядерного палива реакторів типу ВВЕР вітчизняних атомних електростанцій.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1998 р. № 830 Про призначення експлуатуючої організації (оператора) ядерних установок - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2001 р. № 1532 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 47, ст. 2088), підприємство призначено експлуатуючою організацією (оператором) ядерних установок щодо Запорізької, Рівненської, Хмельницької, Південно-Української атомних електростанцій.

Пункт 3: Підприємство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом.

Пункт 6: Підприємство утворено з метою виробництва електричної енергії, забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безпеки під час будівництва, введення в експлуатацію та зняття з експлуатації ядерних установок, безперебійного енергопостачання суб`єктів господарювання та населення, а також у межах своєї компетенції забезпечення постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики, радіаційних аварій у промисловості, дотримання вимог ядерного законодавства, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки.

Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що позивач ОСОБА_1 працював електрослюсарем з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій енергоремонтного підрозділу ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» і був звільнений з роботи 03.06.2022 року.

Судом досліджена Робоча інструкція електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій 4,5,6 розряду лабораторії систем управління перевантажувальної машини служби з ремонту та обслуговування реакторів і транспортно-технічного устаткування ОО.ЕР.ІР.27-21, яка затверджена начальником ЕРП 15.06.2021, з якою під розпис 22.06.2021 року був ознайомлений ОСОБА_1 , і встановлено, що на ОСОБА_1 , як електрослюсаря 6 розряду, було покладено такі задачі та обов`язки:

П.2.1- виконувати експлуатаційне, технічне обслуговування й ремонт електроустаткування, закріпленого за лабораторією СУМП (системи управління перевантажувальної машини):

- обладнання СУМП-1000-13, СУМП-1000-Z2, СУМП-1000-3, ПКМП-1000-3, розташованого в приміщені АЕ-1032 (відм.41.4) реакторного відділення;

- електроустаткування машин перевантажувальних, розташованих в центральному залі реакторного відділення в приміщенні ГА-701 (відм. 36,6) енергоблоків №1-6;

- стендового устаткування, яке заходиться в приміщені Б648 спецкорпусу №1, Б440-Б442 спецкорпусу №2.

П. 2.1.1 - виконувати роботу, доручену змінним завданням або вказівкою старшого майстра лабораторії СУМП з основної виробничої діяльності (обслуговування та ремонт обладнання, яке закріплене за лабораторією, транспортування (переміщення) обладнання СУМП до місць перевірки (до місць установки)) відповідно до вимог виробничих інструкцій і технічної документації, за умови, що характеристика дорученої роботи не перевищує вимог до розряду працівника.

П. 2.1.2 виконувати необхідні та достатні заходи щодо зберігання документації та обладнання, яке обслуговується, проти розукомплектовування або навмисного ушкодження його елементів. Негайно доповідати про це безпосередньому керівнику.

Приклади робіт для 6 розраду:

-технічне обслуговування обладнання системи управління машини перевантажувальної енергоблоків №1-6;

-виявлення й усунення складних дефектів в процесі роботи обладнання СМП, в тому числі на діючому обладнанні;

-перевірка, налагодження функціонування ваговимірювального тракту;

-перевірка, обслуговування схем комутації й управління комутаційної апаратури;

-пульт керування- усунення несправностей;

-прилади та апарати електронної системи ремонт, налагодження і вибракування несправних елементів;

-налаштування електронних блоків управління СУМП;

-системи централізованого контролю й управління ремонт релейних схем, блоків індикації, усунення дефектів;

-перевірка і тестування електронних блоків та датчиків на тестових стендах.

Електрослюсар зобов`язаний виконувати обов`язки із забезпечення радіаційної, техногенної і пожежної безпеки та охорони праці (п.п. 2-3 -2.18), зокрема забезпечувати збереження нормативних і виробничих документів, майна, інвентарю, обладнання, виданих в користування.

ОСОБА_1 був звільнений з роботи на підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки президента Петра Котіна №493-к від 18.05.2022 року.

Наказ №493-к від 18.05.2022 року містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з наказом і отримання копії. При цьому дата ознайомлення і отримання копії наказу не зазначена. Позивач вказує на те, що він отримав копію наказу тільки 16.06.2022 року, що не спростовано відповідачем.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із позовом про поновлення на роботі у встановлений законом місячний строк.

Згідно із наказом №493-к від 18.05.2022 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи першим робочим днем після закінчення відпустки 03 червня 2022 року за втрату довір`я до нього з боку власника, на підставі п.2 ст.41 КЗпП України. Основною підставою для прийняття наказу було оприлюднення відеоматеріалів у загальнодоступних джерелах про те, що ОСОБА_1 брав активну публічну участь у комунікації з окупантами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Дана норма матеріального права дає підстави для висновку про те, що звільнення з підстав втрати довір`я вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Тобто, втрата довір`я може бути наслідком вчинення проступку, який дає підстави для висновку, що подальше залишення працівника на роботі, пов`язаній з обслуговуванням грошових і товарних цінностей, може призвести до їх утрати.

Відповідно до роз`яснень п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.2 ст.41 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою.

Отже, розірвання трудового договору за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України можливе за наступних умов:

1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо);

2) винна дія працівника;

3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Підставою для розірвання трудового договору у зв`язку з втратою довір`я є здійснення працівником винних дій. Фома вини при цьому значення не має. Необережна вина працівника також може бути підставою для звільнення так, як і вина умисна.

Дослідивши Робочу інструкцію електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій 4,5,6 розряду лабораторії систем управління перевантажувальної машини служби з ремонту та обслуговування реакторів і транспортно-технічного устаткування ОО.ЕР.ІР.27-21, яка затверджена начальником ЕРП 15.06.2021, з якою під розпис 22.06.2021 року був ознайомлений ОСОБА_1 , судом встановлено, що на ОСОБА_1 , як електрослюсаря 6 розряду, було покладено, зокрема, обов`язки з експлуатаційного, технічного обслуговування й ремонт електроустаткування, закріпленого за лабораторією СУМП (системи управління перевантажувальної машини):

-обладнання СУМП-1000-13, СУМП-1000-Z2, СУМП-1000-3, ПКМП-1000-3, розташованого в приміщені АЕ-1032 (відм.41.4) реакторного відділення;

- електроустаткуваня машин перевантажувальних, розташованих в центральному залі реакторного відділення в приміщенні ГА-701 (відм. 36,6) енергоблоків №1-6;

- стендового устаткування, яке заходиться в приміщені Б648 спецкорпусу №1, Б440-Б442 спецкорпусу №2 (Пункт 2.1);

- виконувати необхідні та достатні заходи щодо зберігання документації та обладнання, яке обслуговується, проти розукомплектовування або навмисного ушкодження його елементів ( Пункт 2.1.2).

- виконувати обов`язки із забезпечення радіаційної, техногенної і пожежної безпеки та охорони праці (п.п. 2-3 -2.18), зокрема забезпечувати збереження нормативних і виробничих документів, майна, інвентарю, обладнання, виданих в користування.

Законодавець не наводить чіткого поняття товарних цінностей.

Матеріальними цінностями є речі, що мають певну цінність у вигляді майна, предметів товарів.

Пунктом 10 та 18 ч.1 ст. 1 Закону України "Про фізичний захист ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання" визначено, що особливі роботи - всі роботи у сфері використання ядерної енергії та радіаційної безпеки, допуск до виконання яких надається за умови проведення спеціальної перевірки відомостей щодо фізичних осіб - виконавців таких робіт; а фізичний захист - діяльність у сфері використання ядерної енергії, спрямована на забезпечення захищеності ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання та на зміцнення режиму нерозповсюдження ядерної зброї.

Основною підставою для прийняття наказу №493-к від 18.05.2022 року про звільнення ОСОБА_1 було оприлюднення відеоматеріалів у загальнодоступних джерелах про те, що ОСОБА_1 брав активну публічну участь у комунікації з окупантами.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану забороняти проведення мирних зборів, мітингів, походів і демонстрацій, інших масових заходів.

Наказом Голови Запорізької обласної державної адміністрації від 04.05.2022 №31, який був виданий відповідно наданих до п. 8 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» повноважень, на території Запорізької області було запроваджено: - з 19-00 год. 08 травня 2022 року по 05-00 год 10 травня 2022 року комендантську годину; - 08-09 травня 2022 року запроваджено заборону проведення мирних зборів, мітингів, походів і демонстрацій, інших масових заходів.

Однак, під контролем та керівництвом окупаційної влади в м. Енергодар 09.05.2022 року був проведений захід хода «Бессмертный полк», що фактично є заходом підтримки окупаційного режиму та ідеології ворога, у якому активну участь приймав позивач ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції були досліджені електроні докази, надані відповідачем, а саме:

-відеоматеріали про проведений захід, які були розміщені 10 травня 2022 року на пропагандистському каналі «Южный плацдарм» у відеохостингу YouTube за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (відео файл- додаток 5 до відзиву). На відео було показано організований в м. Енергодарі окупаційною владою захід хода «Безсмертный полк», у якій брав участь ОСОБА_1 (фрагмент з 02:25 хвл. по 02:28 хвл.).

-Фотоматеріали про проведений захід, які були розміщені на пропагандистському сайті в мережі Internet за адресою: https://www.politnavigator.net/russkie-ne-ukhodite-v-ehnergodare-rastayal-led.html (фото з сайту - додаток 5 до відзиву). На цьому сайті розміщено фото ОСОБА_1 із вдягненою георгіївською стрічкою, яка є забороненою в Україні символікою тоталітарного режиму.

За заявою президента ДП «НАЕК «Енергоатом» Котіна П. слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 , з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.111-1 КК України.

Таким чином, позивач, виконуючи обов`язки електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій 6 розряду лабораторії систем управління перевантажувальної машини служби з ремонту та обслуговування реакторів і транспортно-технічного устаткування, зокрема реакторного відділення енергоблоків №1-6 Запорізької атомної електростанції, яка має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, мав доступ до товарних цінностей ЗАЕС і був зобов`язаний забезпечувати збереження нормативних і виробничих документів, майна, інвентарю, обладнання, виданих в користування.

За таких підстав, дії ОСОБА_1 , які виразилися у активній комунікації з окупантами в умовах воєнного стану та в умовах захоплення атомної електростанції російськими військовими, у поєднані з обов`язком відповідача щодо збереження ядерної та енергетичної безпеки на атомній станції, обґрунтовано викликали втрату довір`я до ОСОБА_1 з боку роботодавця і стали підставою для його звільнення за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

Очевидно, що в існуючому спорі індивідуальне право позивача нівелюється загальними засадами забезпечення ядерної та енергетичної безпеки, тобто публічним інтересом.

Відповідачем у відзиві на позов було зазначено:

09.05.2022 року під контролем та керівництвом окупаційної влади в м. Енергодар був проведений захід хода «Бессмертный полк», що фактично є заходом підтримки окупаційного режиму та ідеології ворога. Відеоматеріали про проведений захід були розміщені 10 травня 2022 року на пропагандистському каналі «Южный плацдарм» у відеохостингу YouTube за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (відео файл- додаток 5 до відзиву). Фотоматеріали про проведений захід були розміщені на пропагандистському сайті в мережі Internet за адресою: https://www.politnavigator.net/russkie-ne-ukhodite-v-ehnergodare-rastayal-led.html (фото з сайту - додаток 5 до відзиву).

Відповідно до зазначених матеріалів ОСОБА_1 приймав активну участь у проведеному окупаційною владою в м. Енергодар заході хода «Бессмертный полк». Інформація щодо примушення ОСОБА_1 до участі у вказаному заході відсутня, що свідчить про добровільність такої участі і визнання окупаційної влади. Факт активної публічної комунікації з окупантами позивач не заперечує. Ці обставини свідчать про свідоме вчинення ОСОБА_2 вказаних дій.

ДП «НАЕК «Енергоатом» віднесено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року №83). Тобто безпека держави та населення України поставлені у безпосередню залежність від сталої роботи об`єктів ДП «НАЕК Енергоатом» і, в першу чергу, атомних електростанцій. Країна-агресор ставить за мету знищення України як держави та з початку військового вторгнення постійно здійснює атаки на об`єкти критичної інфраструктури України.

Робочою інструкцією на ОСОБА_1 було покладено виконання, зокрема, функцій з обслуговування та ремонту обладнання машин перевантажувальних, які відносяться до системи важливих для безпеки АЕС згідно із Загальними положеннями безпеки атомних станцій (НП 306.2.141-2008, затверджені наказом Державного комітету ядерного регулювання України від 19 листопада 2007 року №162).

Подальше виконання ОСОБА_1 покладених на нього Робочою інструкцією задач та функцій, пов`язаних з роботою системи важливих для безпеки АЕС, з огляду на активну публічну комунікацію Позивача з окупантами та підтримку їх дій в умовах дії воєнного стану, ставить під загрозу безпечне функціонування об`єктів Запорізької АЕС та, відповідно, загрожує безпеці України. Зазначені винні дії ОСОБА_1 критично вплинули на впевненість ДП «НАЕК «Енергоатом» у його подальших діях при виконанні ним покладених на нього Робочою інструкцією завдань та функцій, зокрема, з обслуговування систем важливих для безпеки АЕС, та призвели до втрати довіри відповідача до ОСОБА_1 .

З урахування всього викладеного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що звільнення ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України було здійснено роботодавцем із дотриманням вимог трудового законодавства.

При таких обставинах доводи, викладені у апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.263 ЦПК України. Підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Широкова Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 31 січня 2023 року.

Судді: