РІШЕННЯ

іменем України

07 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Горобець Н. М.,

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут",

представники позивача - Кіпоть І. Г., Єрьоміна М. В., Романенко О. М., Хом`як Р. В.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - адвокат Сергієнко С. М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

27.08.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.11.2020 по 31.08.2021 за послуги з газопостачання в розмірі 9 488 грн 56 коп., в тому числі: сума основного боргу - 9 103 грн 38 коп., з урахуванням індексу інфляції - 285 грн 21 коп. та 3% річних - 99 грн 97 коп., за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ "Харківгаз збут" з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП) згідно Постанови № 1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову Постановою № 2283 від 08.09.2015), та з 11.05.2017 - згідно Постанови № 633 від 11.05.2017 (виданої на постачання природного газу на території України).

Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ "Харківгаз збут".

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (надалі - Правила постачання природного газу).

Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ "Харківгаз збут" в газеті "Слобідський край" № 156 від 31.12.2015, та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII, послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пункт 5 ч. 2 ст. 7 Закону встановив обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

При цьому, слід зазначити, АТ "Харківгаз" () відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, № 789 від 13.03.2015, № 2284 від 08.09.201, № 809 від 19.06.2017, в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто, є Оператором ГРМ.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Боржник приєднався до умов Типового договору шляхом оплати споживачем рахунку (квитанції) постачальника за поставлений природний газ у розмірі 7 500 грн 00 коп. 30.10.2020.

Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

Внаслідок систематичного нехтування боржником своїми обов`язками щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з листопада 2020 року по серпень 2021 року склала 9 103 грн 38 коп. та не погашена станом на момент подання даної заяви до суду.

Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, Товариством нараховані 3% річних - 99 грн 97 коп., інфляційні втрати - 285 грн 21 коп.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.09.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 27.09.2021.

27.09.2021 судовий розгляд відкладено, у зв`язку з першою неявкою відповідача ОСОБА_1

17.11.2021 за клопотанням представника відповідача адвоката Сергієнко С. М. відкладено судовий розгляд.

30.11.2021 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у позові. У відзиві зазначив, що позивач зазначає, що він є споживачем послуг з газопостачання природного газу, які надаються ТОВ "Харківгаз збут". На обґрунтування зазначеного факту позивач посилається на те, що відносини, які виникають між постачальником та споживачем природного газу регулюються Правилами постачання природного газу, які затверджено постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827; Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 від 30.09.2015 № 2494.

Відповідно до Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року, № 2498.

Відповідно до положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України договір постачання природного газу споживачем може бути укладено шляхом підписання заяви-приєднання до умов Типового договору.

У частині першій статті 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Поряд із цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18). Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16 (провадження № 51-26204св18).

Тобто, враховуючи вище наведене лише після підписання заяви - приєднання до умов Типового договору споживачем або після укладання двостороннього договору між постачальником та споживачем, між сторонами виникають договірні зобов`язання. І лише після фактичного надання послуг щодо постачання природного газу.

Він не є споживачем природного газу, постачанням якого займається Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут". А позивачем не додано до позову належних та допустимих доказів того, що між ними виникли будь-які зобов`язання. А також, не подає будь-яких доказів того, що до належного йому будинковолодіння постачається природний газ, належний позивачу, та позивачем не доведено, що такий газ постачається по трубам, які належать саме позивачу.

Позивач в позові визнає той факт, що будь-якого договору між ними не укладалося. Заяву-приєднання до Типового договору він не підписував. І зазначає, що начебто він приєднався до умов Типового договору шляхом оплати рахунку за поставлений природний газ у розмірі 7 500 грн 00 коп. 30.10.2020. І вказує, що витяг з реєстру прийнятих платежів додається до позову.

До позовної заяви, яку він отримав такого витягу не додано. Наявна лише довідка про заборгованість за природний газ перед ТОВ "Харківгаз збут" по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1. Відомості, наведені в цій довідці взагалі не відповідають змісту позовної заяви. І не містять інформації про сплату ним 30.10.2020 на рахунок позивача коштів у розмірі 7 500 грн 00 коп.

А відповідно зазначені факти є недостовірними і не є такими, що свідчать про приєднання ним до Типового договору (а. с. 52-55).

16.12.2021 за клопотанням представника відповідача адвоката Сергієнко С. М. відкладено судовий розгляд.

16.12.2021 від представника позивача Бондар М. В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказала, що в своєму відзиві відповідач заперечує факт споживання природного газу, постачання якого здійснює ТОВ "Харківгаз збут". ТОВ "Харківгаз збут" з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) згідно Постанови № 1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову Постановою № 2283 від 08.09.2015), та з 11.05.2017 - згідно Постанови № 633 (виданої на постачання природного газу на території України).

Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому, порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу поля офіційного опублікування договору таким постачальником.

Із довідки про заборгованість вбачається, що ОСОБА_1 нерегулярними оплатами та фактичним споживанням підтвердив приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500.

ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.06.2019.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Отже, відповідач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату спожитого природного газу (а. с. 71).

10.02.2022 за клопотанням представника відповідача адвоката Сергієнко С. М. відкладено судовий розгляд.

18.02.2022 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що у відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідно до Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015, № 2498.

Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовому споживачу постачальник надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання, яка повинна бути підписана споживачем та повернута постачальнику.

Але, позивачем не було направлено на його адресу заяву-приєднання, а відповідно він і не міг її підписувати. Навіть позивач визнає той факт, що будь-якого договору між ними не укладалося. Заяву-приєднання до Типового договору він не підписував.

Позивач у відповіді на відзив посилається на п. 4 розділу 111 Правил постачання природного газу і вказує на те, що споживачу надсилається заява-приєднання, а в разі її відсутності факт підписання договору підтверджується платежами за спожиті послуги. Але в дійсності п. 4 розділу 111 Правил стосується розміщення на власному вебсайті інформації для побутових споживачів про базову річну пропозицію. І взагалі не містить положень на які посилається позивач у відповіді на відзив. Що свідчить про те, що позивач не достовірно відображає нормативні акти на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, передбачений статтею 322 ЦК України обов`язок власника житлового будинку утримувати своє житло не є нормою, яка підтверджує факт наявності договірних зобов`язань з надавачем житлово-комунальних послуг. Адже, власник житлового будинку самостійно має право обирати постачальника тих чи інших послуг. Тому, саме по собі право власності не є беззаперечним доказом того, що між ним та позивачем виникли взаємні зобов`язання.

Отже, у відповіді на відзив позивачем не наведено нових аргументів щодо наявності між нами договірних зобов`язань, які б підтверджували законність та обґрунтованість позовних вимог (а. с. 97-99).

29.03.2022 у зв`язку з неявкою учасників справи, в умовах дії воєнного стану на території України, розгляд справи відкладено на 24.05.2022.

24.05.2022, 10.08.2023 за клопотанням відповідача ОСОБА_1 відкладено судовий розгляд.

15.09.2022 за клопотанням представника відповідача адвоката Сергієнко С. М. відкладено судовий розгляд.

28.10.2022, 01.12.2022 відкладено судовий розгляд, у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду.

19.12.2022 за клопотанням представника позивача Єрьоміної М. В. відкладено судовий розгляд.

02.02.2023 за клопотанням представника позивача Хом`яка Р. В. відкладено судовий розгляд.

Під час судового розгляду представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у заявах по суті.

Представник відповідача адвокат Сергієнко С. М. та відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, а також докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі пояснень учасників справи, відомостей заяв по суті та письмових доказів, досліджених під час судового розгляду, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ТОВ "Харківгаз збут" з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України. На ТОВ "Харківгаз збут" покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (а. с. 10).

До позовної заяви додано копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який було офіційно опубліковано ТОВ "Харківгаз збут" в газеті "Слобідський край" № 156 від 31.12.2016 та розміщено на офіційному сайті Товариства (https //kh.104.ua), за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, розмір якої за період 01.11.2020 по 31.03.2021 наведено у відповідному розрахунку (а. с. 4-5).

Згідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Кожушною Л. М., зареєстровано в реєстрі за № 1088 (а. с. 72), Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 270712678 від 16.08.2021 (а. с. 9), власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що протягом періоду, за який нарахована заборгованість, він був власником будинку, а на час судового розгляду подарував будинок дітям.

З довідки Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за № 175 від 06.09.2021 вбачається, що інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , на території Зміївської міської ради відсутня (а. с. 16).

Згідно довідки про заборгованість за природний газ перед ТОВ "Харківгаз збут" по особовому рахунку " НОМЕР_1 мається заборгованість за період з 01.11.2020 по 31.08.2021 у розмірі 9 103 грн 38 коп. Зазначена довідка містить відомості про часткову оплату вартості спожитого природного газу шляхом платежів на суми: 8 563,85 грн, 2 721,68 грн та 2 955,83 грн (а. с. 7).

Під час судового розгляду, заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що до належного йому будинку постачався природний газ у вказаний період, проте не визнавав, що повинен здійснювати його оплату саме на користь позивача. Водночас і не надав доказів того, що має договір з іншим постачальником природного газу та здійснював відповідні платежі.

Отже, відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надавалися саме ТОВ "Харківгаз збут" за адресою: АДРЕСА_1 , але особовий рахунок № НОМЕР_1 на своє ім`я не оформив, відповідний договір не уклав.

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827.

Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційне веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено комунальних. Пункт 5 ч. 2 ст. 7 Закону встановив обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором.

Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Отже, згідно із зазначеними правовими нормами споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ним. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Як вбачається з наданих позивачем документів, відповідач фактично споживав природний газ, наданий позивачем, після офіційного опублікування договору таким постачальником, частково сплачував послуги газопостачання.

Фактом згоди про приєднання умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу.

Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Якщо побутовий споживач не здійснив оплату з спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (п. 17 Розділу III Правил).

Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

TOB "Харківгаз збут" виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору, однак, споживач систематично порушував зобов`язання, щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги з газопостачання, що в результаті призвело до заборгованості за вказані послуги.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України ТОВ "Харківгаз збут" нараховані 3% річних від простроченої суми в розмірі 99 грн 97 коп. та з урахуванням індексу інфляції за час прострочення - 285 грн 21 коп.

Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача 9 103 грн 38 коп. заборгованості за послуги газопостачання, а також 3% річних в розмірі 99 грн 97 коп. та інфляційні втрати в розмірі 285 грн 21 коп.

За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 222, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" 9 103 (дев`ять тисяч сто три) грн 38 коп. заборгованості за послуги газопостачання, які перерахувати на р/р НОМЕР_2 АТ "Ощадбанк", МФО 351823, , а також 3% річних в розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) грн 97 коп. та інфляційні втрати в розмірі 285 (двісті вісімдесят п`ять) грн 21 коп., які перерахувати на р/р НОМЕР_3 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, які перерахувати на р/р НОМЕР_3 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут", місцезнаходження за адресою: вул. Болбочана Петра, 54, м. Харків, 61093, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_4 .

Повне рішення складене 10.03.2023.

Головуючий: В. В. Овдієнко