КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 755/4713/22 Головуючий у І-й інстанції - Коваленко І.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/5599/2023 Доповідач Заришняк Г.М
У Х В А Л А

27 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Заришняк Г.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 352-357 ЦПК України в цивільній справі за апеляційною скаргою адвоката Лисенко Галини Олександрівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про поновлення на роботі,-

Встановив:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року у задоволені позову - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, 18 січня 2023 року адвокат Лисенко Г.О., діючої в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

Статтею 355 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 359 ЦПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи.

Однак, перевіривши апеляційну скаргу, суд не вважає за можливе вирішити питання про відкриття апеляційного провадження у справі у зв`язку з відсутністю матеріалів цивільної справи.

Враховуючи викладене, підлягають витребуванню матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

Керуючись ст. 359ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Витребувати із Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу (№755/4713/22) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про поновлення на роботі.

Матеріали цивільної справи необхідно направити в строк протягом 2 днів з моменту отримання цієї ухвали на адресу Київського апеляційного суду, судді Заришняк Г.М.

Суддя : Заришняк Г.М.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/4713/22

Провадження №: 2/755/4125/22

"17" листопада 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.

при секретарі судових засідань - Назаровій І.В.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Лисенко Г.О. (в режимі відео-конференції),

представник відповідача - Феденко І.В. (в режимі відео-конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду , в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» (далі - Відповідач) з наступними вимогами:

«Визнати протиправним та скасувати Наказ №3270-к від 13.05.2022 року, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» () про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керуючого магазином відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України з 13.05.2022 року.

Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника керуючого магазином Національної дирекції «Північ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» () з 13.05.2022 року.

Стягнути з Національної дирекції «Північ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі, компенсацію за дні невикористаної відпустки, лікарняні, розмір яких визначити на день прийняття рішення.

Стягнути з Національної дирекції «Північ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, що станом на 09.06.2022 року становить 6 745,44 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів, з врахуванням збільшення розміру на день прийняття рішення.

Стягнути з Національної дирекції «Північ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати та витрати на професійну правову допомогу, розмір яких буде визначено не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення.»

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на наступне. Позивач 24.09.2021 року була прийнята на посаду заступника керуючого магазином Національна дирекція «Північ» Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ Д». 13.05.2022 року Позивача було звільнено з вказаної посади відповідно до Наказу про припинення трудового договору (контракту) №3270-к на підставі п.2 ст.41 КЗпП України - за вчинення винних дій, які дають підстави для втрати довір`я. Позивач вважає, що у Відповідача були відсутні підстави для її звільнення за п.2 ст.41 КЗпП України, оскільки: 1) Позивачка безпосередньо не обслуговувала грошові, товарні або культурні цінності, її трудові обов`язки не містять відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей, що підтверджується її посадовою інструкцією, затвердженою 01.12.2021 року; 2) до основного змісту її трудових обов`язків не відносилось обслуговування цінностей; 3) Позивачка не вчиняла жодних винних дій, до дисциплінарної та матеріальної відповідальності жодного разу не притягувалася; 4) Позивачка не давала жодних підстав для втрати довір`я. Підставою звільнення в Наказі про звільнення вказано висновок службового розслідування від 12.05.2022 року, натомість, Позивач не була повідомлена про початок та проведення службового розслідування, не була ознайомлена з відповідними документами, не приймала участь та її не було повідомлено які саме дії вона нібито вчинила, що призвело до її звільнення. Позивачу не було надано копію висновку службового розслідування від 12.05.2022 року. В день звільнення Позивачу не виплачено всіх належних сум, зокрема, заробітна плата, компенсація за дні невикористаної відпустки, лікарняні. Відповідач не подав звітність до податкових та пенсійних органів, в результаті чого відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб щодо виплаченої заробітної плати за березень-травень 2022 року. В день звільнення Відповідач, в порушення вимог ст.47 ст. 116 КЗпП України, не вніс запис про припинення трудового договору до трудової книжки Позивача та відповідного реєстру, не здійснив повний розрахунок всіх належних виплат. Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Позивач вказала, що за два місяці, що передували даті звільнення є березень та квітень 2022 року, та у цей період її заробітної плата повинна була становити 7 420,00 грн. за березень 2022 року та 7420,00 грн. за квітень 2022 року, що в загальній сумі складає 14 840 грн. При цьому, кількість робочих днів у період березень-квітень 2022 року становить 44 дні. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить: 14 840,00 / 44 дні = 337,27 грн. Станом на 09.06.2022 року 20 робочих днів затримки розрахунку. Отже, розмір середньої заробітної плати становить: 337,27 х 20 = 6 745,44 грн. Розмір денного середнього заробітку може бути змінений після отримання від Відповідача запитуваних документів. Щодо судових витрат, то Позивач зазначила, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить: 12 000, 00 грн. за підготовку та подання позовної заяви та 10 000,00 грн. за участь адвоката у судових засіданнях.

20 червня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про поновлення на роботі, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано у Відповідача належно засвідчені копії документів з виконання трудових обов`язків ОСОБА_3 на посаді заступника керівника магазином, в тому числі: трудовий договір або наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2 ; правила внутрішнього трудового розпорядку та посадову інструкцію заступника керуючого магазину підписаною ОСОБА_3 ; табель обліку робочого часу з лютого по травень 2022 року, колективний договір.

Витребувано у Відповідача належним чином засвідчені копії документів: наказ про звільнення та докази ознайомлення з наказом ОСОБА_3 ; внесення відомостей про припинення трудового договору до трудової книжки та реєстру; висновок службового розслідування від 12.05.2022 року та належно засвідчені копії всіх документів, що додаються до нього; довідку про нараховану та виплачену (не виплачену) заробітну плату з вересня 2021 року по день звільнення; розрахунок здійснених виплат на день звільнення з розшифровкою кожної виплати.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

12 липня 2022 року (вх.№20450) представник Відповідача - ТОВ «Стиль Д» Ірина Феденко на виконання ухвали суду від 20.06.2022 року подала до суду копії доказів: висновок службового розслідування від 12.05.2022 року; диск із відеозаписом з камер спостереження та файлом у форматі XLS «Контрольно касова стрічка по здійснених касових операціях Позивачем у період 15.02.2022 року; договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 24.09.2021 року; пояснення ОСОБА_1 від 03.05.2022 року; акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 12.05.2022 року; довідку про нарахований дохід за період з 24.09.2021 по 13.05.2022 року; розрахунковий листок за травень 2022 року; заяву про прийняття на роботу ОСОБА_1 з відміткою про ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку; наказ про прийняття на роботу №8222-к від 24.09.2021 року; наказ про припинення трудового договору №3270-к від 13.05.2022 року; посадова інструкція від 01.10.2019 року; правила внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Стиль Д»; табелі обліку-використання робочого часу відносно Позивача; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.05.2022 року; довіреність на підтвердження повноважень представника ТОВ «Стиль Д» від 21.12.2021 року №216. (а.с.26-59).

08 серпня 2022 року (вх.№23926) представник Відповідача - ТОВ «Стиль Д» Ірина Феденко направив на адресу суду відзив на позов, за змістом відзиву представник відповідача висловив свою позицію щодо підстав та предмету позову, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з урахуванням долучених до відзиву доказів, які спростовують позицію позивача щодо підстав його звільнення, наголосив, що вважає процедуру звільнення позивача із займаною посади законною та проведеною з дотриманням вимог чинного законодавства. (а.с.73-84).

18 серпня 2022 року (вх.№26726) на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла подана представником Позивача - адвокатом Лисенко Г.О. відповідь на відзив, з наведенням доводів та аргументів на спростування позиції відповідача щодо підстав звільнення позивача із займаної посади та дотримання процедури його звільнення, надавши оцінку долученим до відзиву письмовим доказам, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.103-109)

25 серпня 2022 року (вх.№27675) на адресу суду надійшло заперечення представника Відповідача - ТОВ «Стиль Д» Ірини Феденко на відповідь представника Позивача - адвоката Лисенко Г.О. на відзив. (а.с.112-120).

31 жовтня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Г.О. Витребувано у ТОВ «Стиль Д»: оригінал електронного доказу - первісний матеріальний носій, на який безпосередньо під час запису зберігалася інформація, що містить 3 (три) відеозаписи на портативному пристрої від 15.02.2022 року, вказавши: на якому саме пристрою відеофіксації здійснювалася відеофіксація від 15.02.2022 р., його серійний номер; належним чином завірені копії технічних документів (технічних паспортів, гарантійних талонів, інструкцій користувача, технічних характеристик) камери відеоспостереження, на якій було здійснено запис 15.02.2022 року; інформацію про те, у якій спосіб відбувається зберігання відеозаписів (жорсткий диск персонального компьютера, сервер, технології розподіленої обробки цифрових даних (т.з. «хмарні технології») та про строк зберігання відеозаписів з камер спостереження; оригінал електронного доказу - первинний матеріальний носій, на якому зберігається інформація, вказана в Ехсеl-файлі з назвою «7023 контрольная лента»; належним чином завірені копії технічних документів (технічних паспортів, гарантійних талонів, інструкцій користувача, технічних характеристик) програмного забезпечення або носія, на яких зберігається Ехсеl-файлі з назвою «7023 контрольная лента».

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У судовому засіданні в режимі відео-конференції представник позивача - адвокат Лисенко Г.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Феденко І.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов, який долучено до матеріалів справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, Позивач ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль Д», починаючи з 24.09.2021 по 13.05.2022, що підтверджується відповідними наказами: про прийняття на роботу №8222-к від 23.09.2021 року та про припинення трудового договору (контракту) №3270-к від 13.05.2022 року. (а.с.38-39)

Як убачається із заяви Позивача про прийняття на роботу, складеної на ім`я начальника відділу кадрів ТОВ «Стиль Д», остання звернулась з проханням прийняти її на роботу за основним місцем роботи на посаду заступника керуючого в підрозділ Дирекція «Північ» магазин 7023, вказавши, що до заяви додає копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру та довідку про трудовий та страховий стаж з Державного реєстру ОК-9 та ОК-7. (а.с.37)

У вказаній заяві Позивачка також власноручним підписом підтвердила про те, що з посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлена.

На підставі наказу про прийняття на роботу №8222-к від 23.09.2021 року Позивач була прийнята на роботу до структурного підрозділу ТОВ «Стиль Д» - Національна дирекція «Північ» на посаду Заступника керуючого магазином.

За посадовою інструкцією Заступника керуючого магазином ТОВ «Стиль Д», затвердженою директором Департаменту роздрібної мережі Стрелецькою Н.І. 01.10.2019 року, та з якою ОСОБА_1 власноручно під підпис ознайомлена 24.09.2021 року, посада заступник керуючого магазином належить до категорії «Керівники». Серед переліку завдань та обов`язків керуючого магазином є такі, як: 1) контроль організації торговельно-технологічного процесу, правильне оформлення торговельного залу, викладання товарів, наявність цінників, збереження товарно-матеріальних цінностей, додержання правил торгівлі, правильність застосування цін та якість надання торговельних послуг; 2) Організація та контроль прийому та викладення товару, забезпечення своєчасного підсорту товарів на полиці; 3) облік залишків товарів у торговельному залі; 9) контроль за дотриманням працівниками магазину вимог щодо збереження товару; 14) проведення касових операцій з анулювання факту придбання товару та з повернення придбаного товару; 15) участь у підготовці звітів щодо руху товарів у торговельному залі та у проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей. (а.с.40-42).

24.09.2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до п.1 якого працівник, що обіймає посаду заступник керуючого відділення мережі магазинів «ПроСтор» Національної дирекції Північ безпосередньо пов`язану із зберіганням, продажем, відпуском матеріальних цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності матеріальних цінностей, переданих йому для зберігання Підприємством, і у зв`язку з вищевикладеним зобов`язується: а) дбайливо ставитися до переданих йому Підприємством для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей Підприємства і вживати заходів для відвернення заподіяної їм шкоди; б) своєчасно повідомляти Підприємство про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих йому на зберігання Підприємством матеріальних цінностей; в) вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки переданих йому на зберігання Підприємством матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації переданих йому на зберігання Підприємством матеріальних цінностей; відшкодувати підприємству збитки, які виникли з вини Працівника. (а.с.58)

За вимогами п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку в ТОВ « Стиль Д», з якими Позивач ознайомлена 24.09.2021 працівник зобов`язаний: утримувати встановлений порядок схоронності матеріальних цінностей і документів; вживати заходів для негайного усунення причин та умов, що перешкоджають чи ускладнюють нормальне виробництво роботи (простій, аварія) і негайно повідомляти про все адміністрацію (а.с.43-50).

З висновку службового розслідування за фактом порушень стандартів компанії з боку працівників ТОВ «Стиль Д» під час виконання своїх трудових обов`язків у магазинах торгівельної мережі «PROSTOR» від 12.05.2022 року, складеного керівником з безпеки Північного регіону Е.Р.Козловським та затвердженого Національним директором Північного регіону ТОВ «Стиль Д» Будницькою І.О. вбачається наступне:

«15.02.2022 року за результатами моніторингу відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих в магазині №7023, з урахуванням пояснень від 03.05.2022 року було виявлено, що заступником керуючого ОСОБА_1 було здійснено порушення касової та трудової дисципліни, а саме.

1. Як встановлено з відеозапису з камер відеоспостереження, 15.02.2022 о 15 годині 13 хвилин ОСОБА_1 за результатами фактичного продажу товару покупцю не роздруковано розрахунковий документ (фіскальний чек) та не надано його споживачу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: зокрема, надавати особі, яка отримує або повертає товар, в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в даному випадку в паперовій формі.

Відповідно до п. 1 ст. 17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів, у разі встановлення в ході перевірки факту: невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, застосовуються фінансові санкції у розмірі: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

В поясненнях, наданих 03.05.2022 ОСОБА_1 проти факту невидачі чеку покупцю ніяким чином не заперечує.

Отже вищевказані дії заступника керуючого ОСОБА_1. створили реальний ризик застосування до ТОВ «Стиль Д», у тому числі, його органів управління штрафних санкцій, що в свою чергу викликало обґрунтовану недовіру до ОСОБА_1 .

2. 15.02.2022 заступником керуючого ОСОБА_1. вилучено із касового ящика магазину №7023 грошові кошти без будь-якого оформлення відповідних видаткових документів та передано невідомій особі, яка направилась у подальшому в невідомому напрямку, що підтверджується відеозаписом з камер відеоспостереження, що знаходиться у приміщенні магазину №7023.

Пунктом 26 Постанови правління НБУ №148 від 29.12.2017, якою затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, визначено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Як встановлено в ході службового розслідування, касова операція з видачі готівки заступником керуючого ОСОБА_1. невідомій особі ніяким чином не було оформлено, видатковий ордер, підписаний керівником ОСОБА_6 не оформлювався.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», за порушення вимог цього закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів, у разі порушення встановленого пунктом 1 статті 9 порядку проведення розрахунків через каси підприємств, установ і організацій, в яких ці операції повинні проводитися з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій у встановленому порядку, двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В поясненнях наданих 03.05.2022 ОСОБА_1 зазначала про те, що вилучені з касового ящику кошти віддала синові.

Отже, 15.02.2022 дії ОСОБА_1 щодо порушення касової дисципліни, вдруге створили реальний ризик застосування до ТОВ «СТИЛЬ Д», у тому числі, його органів управління штрафних санкцій, що також викликало обґрунтовану недовіру до ОСОБА_1 .

3. 12.05.2022 комісією було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей у магазині №7023, за результатами якої виявлено нестачу в сумі 316,65 грн., з причини відсутності трьох одиниць товарів в магазині №7023, а саме: фарба для волосся - 1 одиниця вартістю 127,78 грн., поліогель для нігтів 1 одиниця вартістю 153,33 грн., пилка для нігтів 1 одиниця вартістю 35,54 грн., про що складено Акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей.

Розслідуванням встановлено, що 15.02.2022 з 15 години 14 хвилин по 15 годину 18 хвилин, ОСОБА_1 після фактичного продажу покупцю за готівкові кошти одної одиниці товару - фарби для волосся за ціною 127,78 грн., здійснено ануляцію нероздрукованого чеку на зазначену суму, що підтверджується інформацією про здійснені розрахункові операції за період 15.02.2022, наявною у касовій стрічці.

Також розслідуванням встановлено, що 15.02.2022 о 15 годині 24 хвилин, ОСОБА_1 після фактичного продажу товарів покупцю за готівкові кошти - поліогелю для нігтів (1 одиниця) за ціною 153,33 грн., пилки для нігтів (1 одиниця) за ціною 35,54 грн., здійснено ануляцію нероздрукованого чеку на зазначену суму, що підтверджується інформацією про здійснені розрахункові операції за період 15.02.2022, наявною у касовій стрічці.

В поясненнях від 03.05.2022 ОСОБА_1 ніяких заперечень проти наведених фактів не заявлено.

Отже, як встановлено розслідуванням, 15.02.2022 шляхом проведення вищезазначених маніпуляцій із реєстратором касових операцій ОСОБА_1 безпідставно привласнено грошові кошти у загальній сумі 316,65 грн., які є власністю ТОВ «Стиль Д». Крім того, ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою, про що між нею та Товариством було укладено договір про повну матеріальну відповідальність 24.09.2021 року.

Таким чином вищенаведені факти у їх сукупності є обґрунтованою підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керуючого магазином Національної дирекції «Північ» у відповідності з п.2 ч. 1 ст.41 КЗпП України - втрата довіри. При здійсненні службового розслідування та складення цього висновку були використані такі докази, а саме: відеозаписи з камер відеоспостереження від 15.02.2022 року; пояснення ОСОБА_1 від 03.05.2022 року; контрольна касова стрічка із переліком розрахункових операцій у магазині №7023 за період 15.02.2022 року; акт інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у магазині №7023.» (а.с.28-30).

Як убачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 12.05.2022 року на підставі заяви керівника з безпеки Північного регіону Е.Р.Козловського до єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про привласнення Позивачем ОСОБА_1 належного на праві власності майна Відповідача на загальну вартість 315,65 грн. та надано правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч. 1 ст.191 КК України. (а.с.55).

Актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей, що знаходяться на відповідальному зберіганні на складі «ПроСтор» №7023 (Київ) Магазин підприємства «Стиль Д» від 12.05.2022, складеним комісією та підписаним її членами: керуючою магазином - Яременко В.С. , заступником керуючого - Полкуновою Я.О., товарознавцем магазину - Соколовського Є.К. , продавцем непродовольчих товарів - ОСОБА_9 , виявлено нестачу в сумі 316,65 грн., з причини відсутності трьох одиниць товарів в магазині №7023, а саме: фарба для волосся - 1 одиниця вартістю 127,78 грн., поліогель для нігтів 1 одиниця вартістю 153,33 грн., пилка для нігтів 1 одиниця вартістю 35,54 грн. (а.с.34).

Розмір шкоди та вартості матеріальних цінностей були визначені на підставі документів обліку позивачем не оспорюються та складає 316,65 грн.

З власноручних пояснень ОСОБА_1 від 03.05.2022 року вбачається, що остання фактично визнавала та не заперечувала свою вину, зазначала, що 15.02.2022, перебуваючи за касовим апаратом, вона дістала з касового ящика грошові кошти, які передала своєму синові. Щодо невидачі покупцям касового чеку пояснювала тим, що у касовому апараті закінчилась касова стрічка, а 02.05.2022 вона не оформила бланк ануляції, оскільки вечором одразу після закриття зміни, увімкнулась табличка оновлення бази і вона відклала роздруківку на 03.05.2022. (а.с.32-33).

Наказом про припинення трудового договору (контракту) №3270-к від 13.05.2022 року Позивача було звільнено з посади Заступника керуючого магазином на підставі п.2 ст.41 КЗпП України - за вчинення винних дій, які дають підстави для втрати довір`я. (а.с.39).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким актом національного законодавства України є зокрема Конвенція Міжнародної Організації Праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року N 3933-XII (далі - Конвенція).

Згідно із статтею 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

За змістом статті 4 цієї Конвенції тягар доведення законної підстави для звільнення лежить на роботодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи (ч. 1 ст. 23 КЗпП України).

Згідно частин 1, 3 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-100цс16 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вказаний правовий висновок викладений також у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року № 6-104цс14.

Верховний суд України в п.28 постанови Пленуму №9 від 06 листопада 1992 року роз`яснив, що звільнення з підстав втрати довір`я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Таким чином, утрата довір`я може бути не тільки результатом скоєння певних дій, а й такого проступку, який дає підстави зробити висновок про те, що подальше залишення такого працівника на роботі з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей може призвести до утрати цих цінностей.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 24.09.2021 року було прийнято на роботу до структурного підрозділу ТОВ «Стиль Д» - Національна дирекція «Північ» на посаду Заступника керуючого магазином та за посадовою інструкцією Заступника керуючого магазином в її обов`язки, серед іншого, входило: збереження товарно-матеріальних цінностей.

Окрім того, 24.09.2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до п.1 якого ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника керуючого відділення мережі магазинів «ПроСтор» Національної дирекції Північ безпосередньо пов`язану із зберіганням, продажем, відпуском матеріальних цінностей, взяла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності матеріальних цінностей, переданих їй для зберігання Підприємством.

Підставою для втрати довіри до позивача стало службове розслідування за фактом порушень касової та трудової дисципліни з боку працівників магазину №7023, розташованого за адресою: м. Київ, проспект М.Бажана, 3-Г , за результатами якої складено Висновок від 12 травня 2022 року про наявність в діях ОСОБА_1 порушень касової та трудової дисципліни, а саме: за результатами фактичного продажу товару покупцю не роздруковано розрахунковий документ (касовий чек) та не надано його споживачу; вилучено із касового ящика магазину №7023 грошові кошти без будь-якого оформлення відповідних видаткових документів та передано невідомій особі, яка направилась у подальшому в невідомому напрямку; після фактичного продажу покупцю за готівкові кошти одної одиниці товару - фарби для волосся за ціною 127,78 грн., ОСОБА_1 здійснено ануляцію нероздрукованого чеку на зазначену суму, та після фактичного продажу товарів покупцю за готівкові кошти - поліогелю для нігтів (1 одиниця) за ціною 153,33 грн., пилки для нігтів (1 одиниця) за ціною 35,54 грн., ОСОБА_1 здійснено ануляцію нероздрукованого чеку на зазначену суму. За результатами проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у магазині №7023 виявлено нестачу в сумі 316,65 грн., з причини відсутності трьох одиниць товарів в магазині №7023, а саме: фарба для волосся - 1 одиниця вартістю 127,78 грн., поліогель для нігтів 1 одиниця вартістю 153,33 грн., пилка для нігтів 1 одиниця вартістю 35,54 грн., про що складено Акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей.

Твердження позивача про те, що вона не була повідомлена належним чином про початок службового розслідування не заслуговують на увагу, оскільки як убачається зі змісту Висновку службового розслідування, складеного 12 травня 2022 року, у ньому враховані власноручні пояснення Позивача, складені нею 03 травня 2022 року, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про проведення такого розслідування.

Так, обставини недостачі підтверджені власноручними поясненнями Позивачки ОСОБА_1 , в якій остання визнала та не заперечувала своєї вини у порушенні розрахункових операцій, які здійснювала через касу магазину, та у безпідставному привласненні грошових коштів Відповідача на загальну суму 316,65 грн.

Твердження представника позивача - адвоката Лисенко Г.О., що вона має сумніви у достовірності наданих Відповідачем електронних копіях електронних доказів, в розумінні ст.100 ЦПК України, а саме: диску із відеозаписом з камер відеоспостереження та файлом у форматі ХLS «Контрольна касова стрічка по здійснених касових операцій» Позивачем у період 15.02.2022 року, які були досліджені у судовому засіданні в порядку, передбаченому ст.ст.237-238 ЦПК України, шляхом демонстрації відеозапису та огляду копії електронного файлу, не спростовують інших доказів по справі у їх сукупності, на підставі яких Відповідачем було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , безпосередньо обслуговувала грошові або товарні цінності, вчинила умисно дії (недостача коштів та матеріальних цінностей), які дають власнику підстави для втрати до неї довір`я, а тому у відповідача були всі підстави для звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по заробітній платі, компенсації за дні невикористаної відпустки, лікарняні, розмір яких визначити на день прийняття рішення, а також середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що станом на 09.06.2022 року становить 6 745,44 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів, з врахуванням збільшення розміру на день прийняття рішення, то суд зазначає наступне.

Як убачається, з розрахункового листка за травень 2022 року, Відповідачем нараховано Позивачу виплати на загальну суму 3 462,98 грн., з яких: 421,68 грн. - оплата по середньому «БЛ» (за рахунок організації) за період 23-26.04.2022; 494,88 грн. - компенсація відпустки; 66,42 грн. - індексація зарплати; 2 480,00 грн. - оклад по тарифу. З урахуванням утримань, які складаються з: 51,94 грн. - військовий збір; 623,33 грн. - ПДФО, до виплати Позивачу нараховано 2 787,71 грн., з яких 2 448,75 грн. 13.05.2022 Позивачу було виплачена. (а.с.36)

Згідно зі статтею 47 КЗпП України в день звільнення працівникові видається належно оформлена трудова книжка.

Згідно ч.1ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.1 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Ст. 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Отже, виходячи з положень Кодексу Законів про працю України, Закону України «Про оплату праці» заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Статтею 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуть на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 235 КЗпП України визначено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Отже, для застосування цієї норми права необхідно наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки.

Крім того п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на працівників передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення; при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Відповідно до пункту 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Під час розгляду справи Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона внаслідок неотримання трудової книжки мала перепони щодо працевлаштування на іншу роботу, так само і як не доведено вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки.

Крім того, Позивачем не доведено вини відповідача у невидачі трудової книжки, не надано доказів того, що Позивач зверталась до відповідача за її видачею, намагалася її отримати, а отже позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з невидачею трудової книжки є безпідставними.

У ч.4 ст.10 ЦПК і ст.17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат між сторонами у відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5-1, 21, 23-24, 41, 47, 48, 94, 116, 139 КЗпП України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 100, 141, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про поновлення на роботі.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2022 року.

Суддя І.В.Коваленко