Справа 524/2831/22
Провадження № 2/524/188/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 105637,72 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі рішення суду від 18.01.2016 з відповідача на її користь стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 44724 грн, що еквівалентно 2000 дол.США. На момент подання даного позову рішення суду залишається не виконаним. У зв`язку із тривалим невиконанням рішення суду вважає, що є підстави для нарахування 3% річних та індексу інфляції за весь час прострочення виконання, а саме за період із 25.11.2011 по 10.05.2022 та пені.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві відповідач зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Просив врахувати, що станом на 10.05.2022 сума боргу становить 43951,81 грн, оскільки стягнення заборгованості проводиться за рахунок заробітної плати в примусовому порядку. Вважає, що нарахування 3% річних та індексу інфляції має бути проведено з моменту ухвалення рішення суду про стягнення боргу. Крім того, просив застосувати наслідки спливу позовної давності та стягнути кошти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період із 27.05.2019 по 10.05.2022, нараховані на суму боргу в розмірі 43951,81 грн. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для вимог про стягнення пені.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

09 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення 3ї особи.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

28.01.2016 Автозаводський районний суд м. Кременчука ухвалив рішення по справі 524/8676/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 суму боргу за договором позики грошей від 24.11.2009 в розмірі 44724,00 грн.

Під час розгляду справи № 524/8676/15-ц судом було встановлено, що 24 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошей, за умовами якого позивач надав відповідачу 24330,00 гривень, що за середнім курсом купівлі комерційних банків на день укладання договору позики склало 3000,00 (три тисячі) доларів США, строком повернення до 24.11.2011.

Відповідно до п. 2 вказаного договору позивач та відповідач домовились, що повернення позиченої суми грошей повинно бути здійснене в м. Кременчуці. Позичена сума має дорівнювати еквівалентну 3000 (трьом тисячам) доларів США за середнім курсом купівлі комерційних банків на день повернення боргу.

Строк повернення коштів настав, але відповідач свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, позичені кошти в повному обсязі не повернув.

Станом на 19 жовтня 2015 року сума неповернутих коштів складає суму еквівалентну 2000,00 (двом тисячам) доларів США, що станом на 19.10.2015 складає 44 724,00 гривень у відповідності до середнього курсу купівлі комерційних банків (22,3620 грн за 1 доллар США).

Сторонами не заперечувалось те, що п. 4 Договору позики від 24.11.2009 передбачав нарахування пені в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення.

Станом на 10.05.2022 залишок боргу за виконавчим провадженням становив 43951,81 грн

НОРМИ ПРАВА

В ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки(ст. 610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.256, 257, 264, ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Суд враховує те, що сторонами не заперечувався факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання. Вказана обставина також підтверджується довідкою виконавчої служби від 14.11.2022 №126334.

Отже, позивач має право на отримання пені, 3% річних та індексу інфляції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року в справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), на яку міститься посилання в касаційній скарзі, зроблено висновок, що: «оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 21 квітня 2015 року (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання відповідачів перед банком за Кредитним договором припинилося. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Таким чином, помилковим є висновок колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду про те, що перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, спливає через три роки після дати набрання законної сили судовим рішенням про стягнення кредитної заборгованості. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову».

Із позовом ОСОБА_1 звернулась 23.05.2022, що підтверджується штампом відділення поштового зв`язку.

З урахуванням заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності суд вважає, що 3% річних та індекс інфляції має бути нараховано за період з 23.05.2019 по 23.05.2022.

Разом із тим, суд не може погодитись із тим, що вказані показники мають бути нараховані на суму боргу в розмірі 43951,81 грн, оскільки дана сума боргу визначена виконавцем станом на 10.05.2022.

Відтак, за період із 23.05.2019 по 23.05.2022 сума інфляційного збільшення становить 14 042,28 грн

РозрахунокСукупний індекс інфляціїІнфляційні нарахування
У період з 01.06.2019 по 23.05.2022 індексація на суму 44 724,00 грн [Сукупний індекс інфляції] = 99,50% ? 99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% = 131,398% (за період Червень 2019 - Травень 2022) [Інфляційні нарахування] = 44 724,00 грн (сума боргу) ? 131,398% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 44 724,00 грн (сума боргу) = 14 042,28 грн131,398%14 042,28

Сума 3% річних становить 4028,24 грн

РозрахунокКількість днівПроценти
Період розрахунку: з 23.05.2019 по 31.12.2019 - 223 дні [Проценти] = 44 724,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 223 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 819,74 грн223819,74
Період розрахунку: з 01.01.2020 по 31.12.2020- 366 днів [Проценти] = 44 724,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 366 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 1 341,72 грн3661 341,72
Період розрахунку: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 365 днів [Проценти] = 44 724,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1 341,72 грн3651 341,72
Період розрахунку: з 01.01.2022 по 23.05.2022 - 143 дні [Проценти] = 44 724,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 143 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 525,66 грн143525,66

Щодо вимог про стягнення пені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі від 04 липня 2018 року у справа № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18).

З цих підстав суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення пені.

Відтак, з відповідача на користь позивача суд стягує 3% річних та інфляційне збільшення боргу на загальну суму 18070,52 грн.

Відтак, суд частково задовольняє позов на 17.11%.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 779,60 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 223, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 3% річних та інфляційне збільшення боргу в сумі 18070,52 грн та судові витрати в сумі 779,60 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ