Постанова

Іменем України

25 січня 2023 року

м. Київ

справа № 537/5719/21

провадження № 61-5388св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - громадська організація «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука в складі судді Маханькова О. В. від 28 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду в складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Кузнєцової Л. М., Хіль Л. М. від 31 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» (далі - ГО ВОІ «Українське товариство сліпих»), в якому просив визнати протиправною постанову Президії Центрального правління Українського товариства сліпих ГО «ВОІ «Українське товариство сліпих» від 12 жовтня 2021 року № 02-03, щодо звільнення позивача з посади директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих ГО «ВОІ «Українське товариство сліпих» 18 жовтня 2021 року за пунктом 1 статті 41 КЗпП України, скасувати дану постанову, поновити його на роботі, та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до 18 жовтня 2021 року він перебував на посаді Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих ГО «ВОІ «Українське товариство сліпих» та незаконно був звільнений на підставі Постанови Президії Центрального правління Українського товариства сліпих ГО «ВОІ «Українське товариство сліпих». Вважає своє звільнення незаконним, проведене з порушенням його трудових прав, оскільки не вчиняв дисциплінарного проступку, підстави для звільнення не підтверджені належними доказами. Постанова Президії про його звільнення не містить правового обґрунтування, не сформульовано порушення, яке стало підставою звільнення. У зв`язку з порушенням при звільненні трудового законодавства, він змушений звернутися до суду за захистом своїх трудових прав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог виходив із того, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 вчинив одноразове грубе порушення трудових обов`язків, яке виразилося в недопущенні комісії до перевірки Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих всупереч Статуту, а тому наявні всі законні підстави для прийняття рішення про звільнення позивача з займаної посади на підставі пункту 1 статті 41 КЗпП України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2022 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відмову в позові, зазначив про те, що місцевий суд вирішуючи спір, який виник між сторонами, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвали законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся через систему «Електронний суд» до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норми процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постанові Верховного Суду: від 17 лютого 2022 року в справі № 233/270/20 та від 17 липня 2019 року в справі № 461/4863/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У серпні 2022 року ГО «ВОІ «Українське товариство сліпих» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому зазначає, що вирішуючи спір, який виник між сторонами, суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили обставини справи та наявні у справі докази, надали належну їм оцінку, у результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 537/5719/21 з Крюківського районного суду м. Кременчука.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2022 року зазначену справу призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ОСОБА_1 працював директором Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих.

Згідно пункту 4.2, 4.4., 4.5 Статуту підприємства затвердженого постановою президії Центрального правління Українського товариства сліпих від 24 січня 2017 року № 01-17 органами управління підприємства є Вищий орган Президія Українського товариства сліпих та Виконавчий орган директор підприємства; підприємство очолює директор, що діє за принципом одноосібного керування та на основі поєднання прав інтересів Українського товариства сліпих і трудового колективу. Директор призначається та звільняється з посади Президією Центрального правління Українського товариства сліпих.

Постановою Центрального правління Українського товариства сліпих від 21 квітня 2021 року № -6-3 визначено про необхідність провести аудит ряду підприємств, засновником і власником яких є Українське товариство сліпих, у тому числі і Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих.

Центральне правління Українського товариства сліпих, враховуючи лист ОСОБА_1 від 26 квітня 2021 року, в якому він просить, що у разі виникнення питань, пов`язаних з діяльністю Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих та його особистою діяльністю просить дочекатися його виходу на роботу. Тому питання щодо перевірки діяльності Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих неодноразово переносилися.

Постановою Центрального правління Українського товариства сліпих від 29 вересня 2021 року № 1-10-17 затверджено склад комісії та визначено, що перевірку Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих необхідно здійснити у першій половині жовтня 2021 року.

Розпорядженням в.о. голови Центрального правління Українського товариства сліпих від 05 жовтня 2021 року № 61 визначено дату перевірки з 6 по 8 жовтня 2021 року.

06 жовтня 2021 року позивач не допустив комісію до перевірки діяльності Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих.

12 жовтня 2021 року проведено засідання президії Центрального правління Українського товариства сліпих на якому розглянуто питання недопуску позивачем комісії до проведення перевірки Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих.

Постановою Президії Центрального правління Українського товариства сліпих від 12 жовтня 2021 року № 02-03 встановлено факт грубого порушення Статуту Українського товариства сліпих, яке полягає у невиконанні рішення власника підприємства про проведення перевірки та грубого порушення трудових обов`язків керівника підприємства ОСОБА_1 . Вирішено звільнити позивача з посади директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих 18 жовтня 2021 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства, пункт 1 частини першої статті 41 КЗпП України.

Наказом по підприємству № 34-п від 18 жовтня 2021 року позивача звільнено з займаної посади за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України за грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації. Його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

На підставі пункту 1 статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку про те, що рішення про звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України можливе при наявності таких вимог: таке рішення застосовується до певних категорій працівників; при застосуванні вказаної статті закону необхідно встановити факт порушення працівником своїх трудових обов`язків; таке порушення повинно бути одноразовим та грубим; рішення про звільнення працівника може прийняти лише уповноважена на те особа.

Для звільнення за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України достатньо разового порушення керівним працівником своїх трудових обов`язків, але за умови, що таке порушення віднесене до розряду грубих, при цьому визначення ступеня тяжкості проступку належить до компетенції посадових осіб, які уповноважені призначати і звільняти керівних працівників.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків.

При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку та встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Обов`язковою умовою визнання діянь працівника як порушення трудових обов`язків є протиправність цих діянь, наявність вини, незалежно від її форми та причинного зв`язку між порушенням і його наслідками.

Порушення трудових обов`язків з прямим умислом може бути визнаним таким, що підпадає під пункт 1 статті 41 КЗпП України, навіть за відсутності шкідливих наслідків.

Під порушенням трудових обов`язків розуміється невиконання чи неналежне їх виконання. До трудових віднесені обов`язки працівника, визначені трудовим договором (контрактом), посадовою інструкцією, іншим локальним нормативним актом та законодавством про працю.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що його звільнено із займаної посади з порушенням встановленого законом порядку, оскільки він не допускав порушення трудових обов`язків, а навпаки, виконував їх належним чином.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на невиконання розпорядження центрального органу, зокрема перешкоджання проведенню перевірки з боку позивача, як директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, а тому наявні підстави для прийняття рішення про звільнення позивача з займаної ним посади за грубе порушення трудової дисципліни на підставі пункту 1 статті 41 КЗпП України, з дотриманням порядку, визначеного законом для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Аргументи касаційної скарги про не підтвердження особами, які прибули 06 жовтня 2021 року до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих своїх повноважень та законність проведення такої перевірки, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, згідно акту про факт недопуску комісії до перевірки діяльності Кременчуцького учбово-виробничого підприємства від 06 жовтня 2021 року, головою комісії було надано ОСОБА_1 постанову № 1-10-17 від 29 вересня 2021 року, розпорядження в.о. голови Центрального Правління Українського товариства сліпих № 61 від 05 жовтня 2021 року, додаток до розпорядження в.о. голови Центрального Правління Українського товариства сліпих від 05 жовтня 2021 року № 61, План-завдання по проведенню перевірки діяльності Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2021 року, вибірково за переліком плану-завдання станом на 01 жовтня 2021 року, а також члени комісії пред`явили паспорти для підтвердження осіб.

Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах, що зазначені заявником у касаційній скарзі.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно статті 400 ЦПК України не належать до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлені без додержання норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов