Провадження № 2/201/714/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 січня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 1 Безпечне агентство необхідних кредитів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 24 068 грн.03 коп.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.11.2022р. позов було прийнято до провадження, відкрито провадження та відповідно до положень ч.1 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №57).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 01.12.2019р. між товариством та ОСОБА_1 укладений договір позики №8483986, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося передати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 10 000 грн. на визначений строк, а позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Договір укладався дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір укладений згідно з ч.2, ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг у порядку, передбаченому Законом України Про електронну комерцію. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу в користування грошові кошти в розмірі визначеному в договорі. Під час виконання договору між сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди, умовами яких сторони погоджували зміни до договору щодо продовження строк користування позикою та розміру процентів. Відповідач порушив умови договору щодо повернення позики у строки та порядку встановлені договором, у зв`язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів. Відповідно до розрахунку станом на 23.09.2021р. заборгованості позичальника складає 24 068 грн.03 коп., з яких: заборгованість за тілом позики 9 480 грн.; проценти за користування позикою 12 888 грн. 64 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення боргу 544 грн. 11 коп.; інфляційні втрати 1 155 грн. 25 коп. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

В судові засідання 19.12.2022р. та 31.01.2023р. представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи позивач повідомлявся належним чином шляхом надіслання електронних повідомлень (судових повісток) (а.с. №60). 20.01.2023р. до суду надійшла заява представника позивача Баранецького Т.В., в якій представник зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. №74).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 19.12.2022р. та 31.01.2023р. двічі поспіль не з`явився. Згідно відповіді ДМС України інформацію про місце проживання відповідача не встановлено (а.с. №56), відправлення поштової кореспонденції за останньою відомою адресою відповідача (м. Маріуполь Донецької області) є неможливим у зв`язку з проведенням воєнних дій на території України, що підтверджується відповіддю наданою ДД АТ Укрпошта від 12.10.2022р. (а.с № 59, 65). Про дату та час розгляду справи на 19.12.2022р. відповідач повідомлявся через направлення sms-повідомлення, яке не було доставлено абоненту вчасно через технічні причини, а також шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада України (а.с.№ 61, 62). Про дату та час розгляду справи на 31.01.2023р. відповідач також повідомлявся шляхом направлення sms-повідомлення, яке на цей раз було доставлено абоненту вчасно (а.с. № 82), шляхом відправлення електронного листа (судової повістки) на електрону адресу (а.с. № 83) та шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада України (а.с.№ 84).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а також не скористався правом ознайомлення з матеріалами справи та надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01 грудня 2019р. між ОСОБА_1 та ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів був укладений договір позики №8483986, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти за погодженими умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Сума позики 10 000 грн., строк договору - 29 днів, базова процентна ставка на день 1,60 %, дата надання позики - 01 грудня 2019р., дата повернення позики - 30 грудня 2019р., розмір процентів акційних у день - 0,80 %, розмір процентів на прострочену позику у день - 2,70 %, розмір процентів на позику річний - 292 %, розмір процентів на прострочену позику річний - 985,50 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику - 23,20 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику - 2 320 грн., загальна вартість позики та процентів - 12 320 грн. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, у випадку дострокового її повернення підлягають відповідного перерахунку (а.с. №6).

Також указаним договором визначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість позики, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Позичальником підтверджено отримання ним усіх пояснень, необхідний для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, у тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, у тому числі у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Пунктом 5 цього договору визначено, що цей договір укладений дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію договір прирівнюється до укладення в письмовій формі.

Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору (п. 10 договору).

Сума позики 10 000 грн. була перерахована у безготівковій формі на ім`я позичальника, номер платежу 75736 (а.с. № 25).

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію №675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р. на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

30.12.2019р. між сторонами була укладена додаткова угода №1091799 до договору позики №8483986, пунктом 1 якої визначено, що сторони погодили продовжити строк користування позикою на строк до 28.01.2020р. та встановили: розмір процентів на позику річних - 292,00 %; вартість позики за весь строк, на який видано позику у % - 45,60 %; вартість позики за весь строк, на який видано позику, у грн. 4 560 грн.; загальна вартість позики та процентів, у грн. - 14 560 грн. Пунктом 6 додаткової угоди передбачено, що така укладена в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. №7).

28.01.2020р. сторони уклали додаткову угоду №1223571 до договору позики №8483986, в якій сторони погодили продовжити строк користування позикою на строк до 27.02.2020р. та встановили: розмір процентів на позику річних - 288,64 %; вартість позики за весь строк, на який видано позику у % - 68,80 %; вартість позики за весь строк, на який видано позику у грн. - 6 880 грн.; загальна вартість позики та процентів у грн. - 16 880 грн. Пунктом 6 додаткової угоди передбачено, що така укладена в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. №8).

27.02.2020р. сторони уклали додаткову угоду №1433520 до договору позики № 8483986, в якій сторони погодили продовжити строк користування позикою на строк до 27.03.2020р. та встановили: розмір процентів на позику річних - 226,55 %; вартість позики за весь строк, на який видано позику у % - 72,00 %; вартість позики за весь строк, на який видано позику, у грн. - 7 200 грн.; загальна вартість позики та процентів, у грн. - 17 200 грн. Пунктом 6 додаткової угоди передбачено, що така укладена в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. №9).

17.04.2020р. сторони уклали додаткову угоду № 1785942 до договору позики № 8483986 від 01.12.2019р., в якій сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення додаткової угоди у розмірі 14 688,80 грн. на 135 днів, та встановили наступний графік платежів: по 1 468,88 грн. 17 квітня 2020р., 02 травня 2020р., 17 травня 2020р., 01 червня 2020р., 16 червня 2020р., 01 липня 2020р., 16 липня 2020р., 31 липня 2020р., 15 серпня 2020р., 30 серпня 2020р. Відповідно до п. 7 додаткової угоди всі інші умови договору не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції та сторони підтверджують їх обов`язковість для себе (а.с. №10).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Презумпція укладеного між сторонами електронного договору, договору позики № 8483986 від 01.12.2019р., встановлена рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2021р. (рішення набрало законної сили 29.06.2021р.), яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів про захист прав споживачів та визнання договору позики недійсним відмовлено. Рішення суду оприлюднено в ЄДРСР 11.06.2021р.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 23.09.2021р. у розмірі 24 068грн.03 коп., з яких: заборгованість за тілом позики 9 480 грн.; проценти за користування позикою 12 888 грн. 64 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 544 грн. 11 коп.; інфляційні втрати 1 155 грн. 25 коп.

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості (а.с.№20-24), який долучено до позовної заяви, з якого також вбачається, що відповідач періодично і лише частково сплачував заборгованість. Відповідність розрахунку та розміру заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача.

Таким чином, згідно наданих суду документів вбачається, що після укладення договору позики, ОСОБА_1 отримав в користування грошові кошти, здійснював лише часткове погашення заборгованості, а тому допустив прострочення погашення заборгованості по тілу кредиту, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, а отже, відповідач повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконав чим порушив вимоги ст.1049 ЦК України, у зв`язку з чим позивач має право вимагати стягнення заборгованості за наданою позикою у розмірі 9 480 грн.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Враховуючи, що відповідач, повністю зобов`язання по погашенню процентів за користування грошовими коштами не виконав, чим порушив вимоги ст.1048 ЦК України, позивач має право вимагати стягнення заборгованості по процентам у розмірі 12 888 грн. 64 коп.

Згідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача відсотки нараховані на суму простроченого зобов`язання згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України та інфляційні втрати.

Враховуючи, що згідно наданого розрахунку, розмір 3% річних та інфляційні втрати позивачем розраховані саме на розмір простроченої заборгованості по основному зобов`язанню, відповідність розрахунку даних складових не була спростована відповідачем, при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача та вважає можливим стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача: 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання 544 грн. 11 коп. та інфляційні втрати 1 155 грн. 25 коп.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованості у розмірі 24 068 грн.03 коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. (а.с. №32).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 625, 634, 638, 648, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю 1 Безпечне агентство необхідних кредитів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 1 Безпечне агентство необхідних кредитів заборгованість за договором позики №8483986 від 01.12.2019р. станом на 23.09.2021р. у розмірі 24 068 грн.03 коп. (двадцять чотири тисячі шістдесят вісім грн. 03 коп.), з яких: заборгованість за тілом позики 9 480 грн; заборгованість по процентам 12 888 грн.64 коп; 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання 544 грн.11 коп.; інфляційні втрати 1 155 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 1 Безпечне агентство необхідних кредитів судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.