Дата документу 18.01.2023 Справа № 333/350/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/350/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрієва М.М.
Провадження №22-ц/807/376/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2022 року за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 заінтересована особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначає, що між ПАТ КБ «Приват Банк», правонаспутником якого є АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № DNEQNN00000001 від 05 вересня 2008 року, за умовами якого, ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 25 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв`язку з порушенням умов договору щодо належного його виконання, станом на 01 грудня 2014 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у сумі 227 880,40 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 25 000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 29 098,29 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом 1 617,44 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 172 164,67 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 170 264,02 грн, яка була задоволена рішенням Індусріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2012 року з ОСОБА_1 на користь Банку, різниця становить 57 616,38 грн. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн (фіксована частина), 2 880,82 грн штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 60 997, 20 грн, тому АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість у розмірі 60 997,20 грн за кредитним договором № DNEQNN00000001 від 05 вересня 2008 року та судові витрати у сумі 714,97 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року було задоволено позовну заяву АТ КБ « ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 60997, 20 грн та судові витрати у розмірі 714, 97 грн.

На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи № 333/350/15-ц від 15 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» заборгованості за кредитним догором у розмірі 60997, 20 грн та судового збору у розмірі 714,97 грн.

У подальшому відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року за наслідками розгляду якої вищезазначене судове рішення було скасовано, ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

Окрім цього, 14 липня 2013 року заочним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором від 29 березня 2006 року у розмірі 35351,46 грн та судові витрати у розмірі 379,27 грн.

За наслідками подання відповідачем заяви про перегляд вищезазначеного рішення було ухвалено нове рішння Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2020 року, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 9996,48 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 99,96 грн.

За випискою по рахунку в період з 02 червня 2015 року по 25 червня 2020 року до виконавчої служби надійшла сума у розмірі 23 939, 80 грн. Загалом, з березня 2016 року по квітень 2021 року із доходів ОСОБА_1 були здійснені відрахування за рішеннями суду на загальну суму 82466,76 грн.

Оскільки на користь ПАТ КБ «Приват Банк» були здійснені відрахування із доходів ОСОБА_1 на загальну суму 82466,76 грн, з яких 23939,80 грн за рішенням суду по справі 333/3910/13-ц та 58529,96 грн за рішенням суду по справі 333/350/15, то суми безпідставно отриманих ПАТ КБ «Приват Банк» грошових коштів становить 58529,96 грн, які підлягають стягненню на користь заявника в порядку повороту виконання рішення суду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у цій справі задоволено частково. Допущено поворот виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року по цивільній справі № 333/350/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У порядку виконання судового рішення стягнуто з Акціонерного товариства «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 виплачену суму у розмірі 28 261,55 грн. В іншій частині відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» задоволено частково. Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2021 року у цій справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Допущено поворот виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року по цивільній справі № 333/350/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В порядку виконання судового рішення стягнуто з Акціонерного товариства «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуту суму у розмірі 25 220,57 грн. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2022 року про поворот виконання рішення в задоволеній частині, ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення. Судові витрати стягнути на користь АТ КБ «Приват Банк».

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявником не доведено виконання рішення суду про стягнення на користь Банку коштів з відповідача, факту перерахування ДВС на користь Банку коштів за виконавчим провадженням в сумі, що стягнута за ухвалою суду. Зазначає, що стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками перегляду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду. Отже, судом першої інстанції безпідставно стягнено з АТ КБ «Приват Банк» виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. А також, відповідно до довідки про рух коштів по особовому рахунку ОСОБА_1 на погашення заборгованості перераховано лише 7 507,08 грн, а не 25 220,57 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило.Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, судової повістки (т. 1а.с.258, т. 2 а.с. 18 ) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи АТ КБ «ПриватБанк» реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності учасників справи, які належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Постановляючи ухвалу про поворот виконання рішення, суд першої інстанції виходив з положень ст.444 ЦПК України та обґрунтованості заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення, оскільки заочне рішення, за яким з неї стягнуто кошти, скасовано, а після нового розгляду справи №333/350/15 ц позов АТ КБ "ПриватБанк" залишено без задоволення, а тому розмір стягнутих коштів становить 25220, 57 грн (стягнуті на виконання заочного рішення по справі № 333/350/15-ц), що підлягають стягненню із АТ КБ "ПриватБанк".

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року було задоволено позовну заяву АТ КБ « ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № DNEQNN00000001 від 05 вересня 2008 року у розмірі 60997, 20 грн та судові витрати у розмірі 714, 97 грн.

На виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року були видані виконавчі листи № 333/350/15-ц від 15 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним догором у розмірі 60997, 20 грн та судового збору у розмрі 714,97 грн.

У липня 2020 року адвокат Працевитий Г.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року у справі № 333/350/15-ц (а.с.62).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року задоволено, заочне рішення суду скасоване, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.105).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.118-119).

Таким чином, на цей час рішення, на підставі якого були видані виконавчі листи скасовано.

Згідно із довідки ГУ ПФУ в Запорізькій області (Шевченківське) за постановою від 30 листопада 2015 року ВП № 49508643 виданої за виконавчим документом 137/03 від 09 лютого 2016 року за період з вересня 2018 року по квітень 2021 року на підставі виконавчого документу із доходів ОСОБА_1 здійснюється відрахування у розмірі 20 відсотків (а.с.126-129).

За відомостями Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ПівденноСхідного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 01 липня 2021 року вих. № 49367/11-18.3-33, згідно з яким на виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ПівденноСхідного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 333/350/15ц за виконавчим листом виданий 17 липня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 60 997,20 грн.

В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем вчинені наступні дії: 14 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження, 18 серпня 2015 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору, 25 серпня 2015 року винесено постанову про арешт майна боржника, 23 грудня 2015 року винесно постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, 14 червня 2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (згідно з п.5 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно довідки Комунарського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 01 липня 2021 року № 49367/11-18.3-33 вбачається, що міститься чітке посилання на виконавчий документ, а саме на виконавчий лист по справі № 333/350/15-ц та міститься інформація щодо призначення перерахування на користь стягувача ПАТ « КБ « ПриватБанк» суми стягнення у розмірі 25220, 57 грн та виконавчого збору у розміріи 2521, 98 грн, а всього у розмірі 28261,55 грн ( а.с. 210-212).

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно із ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

В силу вимог ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно із ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином слід дійти висновку, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

При вирішення питання про поворот виконання рішення необхідно встановити, що дійсно відсутні підстави для виконання рішення суду, а також чітко з`ясувати в якій частині і в якому об`ємі рішення виконано, щоб вирішити питання щодо стягнення, в даному випадку, саме того розміру коштів, який отриманий стягувачем в процесі виконавчого провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що, оскільки рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» стягнуто грошові кошти і на підставі якого в порядку примусового виконання з ОСОБА_1 стягнуто 25220, 57 грн, скасовано та прийняте нове про відмову у задоволенні позову і судом першої інстанції під час скасування рішення суду першої інстанції не вирішено питання про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду.

Оцінивши у відповідності до ст. 89 ЦПК України зазначені докази, апеляційний суд вважає доведеним факт отримання АТ КБ "ПриватБанк" на виконання виконавчого провадження за виконавчим листом №333/350/15-ц від 17 липня 2015 року (боржник ОСОБА_1 ) 25220, 57 грн.

А отже, доводи АТ КБ "ПриватБанк", що грошові кошти (заборгованість за кредитом) отримала відповідна виконавча служба, в рахунок виконавчого збору, а не ПриватБанк є безпідставними.

Так, суд першої інстанції, визначаючи розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" коштів врахував, що стягнуті на виконання заочного рішення по справі № 333/350/15-ц кошти у розмірі 28261, 55 грн з яких на користь АТ КБ « ПриватБанк» перераховано 25220, 57 грн та виконавчого збору на суму 2521, 98 грн перераховано на користь виконавчої служби прийшов до вірного висновку, що в порядку повороту виконання рішення суду слід стягнути із АТ КБ "ПриватБанк" на користь заявника 25220, 57 грн ( 28261,55-2521,98).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно оцінив докази, що надані сторонами, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права, тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права, незгоди з висновками суду, які обгрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, тому підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 19 січня 2023 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.