Провадження номер 2/741/167/23
Єдиний унікальний номер 741/919/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 січня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 , громадянин Ісламської Республіки Пакистан, зареєстрований в АДРЕСА_1 , звернувся до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що вони з відповідачем 01 грудня 2021 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач просить розірвати їх шлюб з відповідачем, адже сімейне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю, відсутністю спільних інтересів. Оскільки стосунки подружжя зіпсувалися, повністю припинені, а також у зв`язку з втратою почуття любові один до одного, позивач більше не має наміру зберігати шлюб. Ведення спільного господарства між подружжям припинено. Позивач уважає, що шлюб зберегти неможливо, просив шлюб розірвати та не надавати строк для примирення.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 09 січня 2023 року.

У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без участі позивача, не надавати строк на примирення, указав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, просив не стягувати на його користь судові витрати.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті направила до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача, указала, що вона погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вказаний позов визнає повністю, просить розглянути справу без її участі (а. с. 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Ісламської Республіки Пакистан, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Носівка Чернігівської області, Україна та є громадянкою України, 01 грудня 2021 року зареєстрували шлюб, місце державної реєстрації шлюбу: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1400 від 01 грудня 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 3). Судом встановлено, що від шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право» форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається правом України.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.

У ст. 18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено права у шлюбних і сімейних відносинах, зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Отже, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.

У рекомендаціях Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, Верховний Суд України зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на території України, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України. На час розгляду даної справи судом - це норми ст. ст.27, 28 ЦПК України в новій редакції 2017 року.

Судом установлено, що позивач має посвідку на тимчасове проживання в Україні (а. с. 5), його місце проживання на час розгляду справи зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6). Відповідач є громадянкою України, на час розгляду справи її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 11).

Отже, розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, між ними втрачено почуття любові один до одного, сторони проживають окремо, припинили ведення спільного господарства.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - шлюб, не може мати місце, бажання та право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих відносинах.

Як зазначає позивач у своєму позові, їх подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, на шлюб та сім`ю, відсутністю спільних інтересів, тому шлюб зберегти неможливо. Відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування цих доводів позивача. Позивач зазначає, що примирення між сторонами не буде, просить розірвати шлюб, не надавати строк на примирення. Відповідачем визнано позовні вимоги, вона не заперечувала проти розірвання шлюбу. Отже, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Суд не надає сторонам строк на примирення, оскільки жодна зі сторін не клопотала перед судом про це.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 2).

Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 141, 142, 211, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 01 грудня 2021 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 1400.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений в АТ «Банк Траст-Капітал» за реквізитами: рахунок отримувача - UA0025645, отримувач коштів - ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37972475, судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. відповідно до квитанції № 5029-7673-3604-3030 від 04 серпня 2022 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Ісламської Республіки Пакистан, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП не встановлено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 09 січня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА