ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/163/23 Справа № 177/251/20 Категорія 54 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоютовариства з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс»

на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» про скасування наказів про оголошення догани, звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним уточненим в ході розгляду справи позовом, посилаючись на те, що з січня 2014 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Парк Плюс» працюючи на посаді начальника охорони.

Зазначає, що наказом від 13 лютого 2020 року № 16/к- його звільнено із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків за п. 3 ст. 40 КзпП України, на підставі акту службового розслідування від 12 лютого 2020 року.

Вказує, що про факт звільнення з займаної посади дізнався 13 лютого 2020 року о 16.30 год. коли до його робочого кабінету, що знаходиться на Базі «Червоний шахтар» за адресою: с. Вільне ст. Червоний Шахтар, Криворізький район, Дніпропетровська область, прибули троє осіб працівник відділу кадрів ОСОБА_2 , менеджер по персоналу ОСОБА_3 і особа, що не входить до штату працівників підприємства, який представився адвокатом ОСОБА_4 , які повідомили, що 13 лютого 2020 року є його останнім робочим днем і з завтрашнього дня він є звільненим із займаної посади. Підстав та обставин, які б слугували для прийняття рішення про його звільнення вони не оголошували та вимагали поставити підпис на документі, що назвали наказом про звільнення, і віддати ключі від приміщення. На вимогу надати йому копію відповідного наказу, який вимагають підписати, і документи що обґрунтовують звільнення позивач отримав відмову. У зв`язку з відмовою вказаних осіб пояснити причини звільнення його і надати копію відповідного наказу, позивач відмовився ставити підпис про ознайомлення з наказом про звільнення.

14 лютого 2020 року він письмово звернувся до відділу кадрів з вимогою надати йому копію наказу про звільнення, трудову книжку і копії документів, що стали підставою для його звільнення та отримав лише копію наказу про звільнення, трудову книжку, в оригіналі наказу поставив підпис про ознайомлення з ним 14 лютого 2020 року, інші запитувані документи йому не надано.

24 лютого 2020 року, листом роботодавець відмовив йому у надані копій документів, що стали підставою для звільнення, посилаючись на те, що станом на день подання ОСОБА_1 письмового звернення, він не був працівником ТОВ «Парк Плюс».

В подальшому йому стало відомо про наявність наказів про оголошення догани, які були винесені роботодавцем під час його роботи на ТОВ «Парк Плюс» і про зміст яких йому не було відомо. Також дізнався, що відносно нього під час роботи на підприємстві проводилось службове розслідування, яке також відбулося без відома позивача.

Так, відповідно до наказу про оголошення догани № 49 від 07 листопада 2019 року, 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 спізнився на 25 хвилин, прийшов на роботу о 08.25 год. Вказаний наказ винесено на підставі акту № 1 від 18 жовтня 2019 року, складеного за фактом відсутності начальника охорони ОСОБА_1 на роботі, письмових пояснень ОСОБА_1 .

З вказаними обставинами не погоджується, оскільки 18 жовтня 2019 року не порушував трудової дисципліни щодо дотримання режиму роботи, а навпаки сумлінно виконував свої посадові обов`язки в рамках наданих йому для цього повноважень, беручи до уваги, що начальник охорони не має єдино визначеним місцем роботи базу за адресою АДРЕСА_1 , і режим роботи за посадою начальник охорони не підпорядковується режиму роботи загального персоналу підприємства, а дії працівників ТОВ «Парк Плюс» є нічим іншим ніж перевищення своїх службових повноважень, тому притягнення до дисциплінарної відповідальності є незаконним.

Вважає, що наказ № 53 від 25 листопада 2019 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » є аналогічним перевищенням своїх посадових повноважень вище вказаним складом осіб.

Так, ознайомившись із змістом зазначеного вище наказу, актом від 21 листопада 2019 року, на підставі якого винесено вказаний наказ, позивач вбачає чергову фальсифікацію з прямим грубим умислом щодо себе. Зазначення у наказі серед іншого факту наявності письмових пояснень ОСОБА_1 щодо допущення ним порушень трудової дисципліни що проявилася у відсутності на робочому місці 21 листопада 2019 року, в той час коли він не надавав ніяких пояснень з цього приводу, і відсутність письмових підтверджень щодо зазначеного прямо вказує на надуманість роботодавця щодо допущення позивачем порушень трудової дисципліни. Зазначає, що ні про сам наказ, ні про обставини, які стали підставою його винесення він не знав поки не звернувся до суду із даним позовом.

Крім того, до позивача застосовано третє дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що підтверджується наказом №55 від 29 листопада 2019 року.

Вказує, що зміст вказаного наказу взагалі не дає можливості зрозуміти, що саме було вчинено позивачем, що дало можливість визначити його дії як такі, що порушують законодавство, покладені на нього посадові обов`язки. Описова частина наказу вказує на те, що він складений на підставі розпорядження директора № Р-15, у резолютивній частині наказу зазначається про невиконання ОСОБА_1 вимог Розпорядження №-15 від 13 листопада 2019 року, про докази встановлення і з`ясування обставин порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 не зазначено нічого, наслідки вчиненого позивачем порушення, що покладаються на нього також не визначені. Отже описова частина наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач .

Вважає, що роботодавцем не дотримано законності у притягнені працівника до дисциплінарної відповідальності при накладенні на нього стягнення на підставі наказу № 55 від 28 листопада 2019 року. Імперативні вимоги щодо дотримання формальних умов притягнення працівника до відповідальності у рамках трудового законодавства не виконані.

Враховуючи зазначене, з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати незаконними та скасувати наказ №49 від 07 листопада 2019 року ТОВ «Парк Плюс» про оголошення начальнику охорони ОСОБА_1 догани за порушення трудової дисципліни, наказ №53 від 25 листопада 2019 року ТОВ «Парк Плюс» про оголошення начальнику охорони ОСОБА_1 догани за порушення трудової дисципліни, наказ №55 від 29 листопада 2019 року ТОВ «Парк Плюс» про оголошення начальнику охорони ОСОБА_1 догани за невиконання Розпорядження директора № 15- від 13 листопада 2019 року наказ №16/к - від 13 лютого 2020 року ТОВ «Парк Плюс» про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 . Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника охорони ТОВ «Парк Плюс» та стягнути з ТОВ «Парк Плюс» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 лютого 2020 року до дня поновлення на роботі, у розмірі визначеному згідно чинного законодавства.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано наказ №49 від 07 листопада 2019 року ТОВ «Парк Плюс» про оголошення начальнику охорони ОСОБА_1 догани за порушення трудової дисципліни.

Скасовано наказ №53 від 25 листопада 2019 року ТОВ «Парк Плюс» про оголошення начальнику охорони ОСОБА_1 догани за порушення трудової дисципліни.

Скасовано наказ №55 від 29 листопада 2019 року ТОВ «Парк Плюс» про оголошення начальнику охорони ОСОБА_1 догани за невиконання Розпорядження директора № 15- від 13 листопада 2019 року.

Скасовано наказ № 16/к - від 13 лютого 2020 року ТОВ «Парк Плюс» про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 , на посаді начальника охорони ТОВ «Парк Плюс».

Стягнуто з ТОВ «Парк Плюс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2020 року до 10 грудня 2021 року в сумі 89 905,61 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю відповідачем систематичного невиконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, у зв`язку з чим наказ про його звільнення скасовано та як наслідок поновлено на посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відмовляючи у застосуванні строків позовної давності щодо скасування наказів про оголошення догани суд дійшов висновку, що такий строк не пропущено, оскільки із такими наказами позивач ознайомився лише при ознайомленні з матеріалами вказаної цивільної справи 14 травня 2020 року, що підтверджується його особистим підписом у матеріалах справи та відсутні будь-які докази зі сторони відповідача про ознайомлення з оскаржуваними позивачем наказами в інший час.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Парк Плюс» звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. У відповідача були наявні підстави для винесення оскаржуваних наказів. Порушення трудової дисципліни позивачем підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою пропуск позивачем тримісячного строку для звернення до суду в частині позовних вимог про скасування наказів про оголошення доган, оскільки про оскаржувані накази ОСОБА_1 дізнався у листопаді та грудні 2019 року, крім того додатково про наявність наказів позивач дізнався із відповіді відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні від 17 березня 2020 року №П-275-11/04.

ОСОБА_1 подав відзив, у якому просив залишити апеляційну скаргу ТОВ «Парк Плюс» без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно наказу (розпорядження) про прийняття на роботу № 3/к- від 10 квітня 2012 року ОСОБА_1 прийнятий до ТОВ «Парк Плюс» на посаду начальника охорони, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 3 Том 1).

Наказом № 49 від 07 листопада 2019 року начальнику охорони ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що проявилася у відсутності працівника на роботі протягом робочого часу тривалістю 25 хвили (а.с. 49 Том 1). З наказу вбачається, що він виданий на підставі акту № 1 від 18 жовтня 2019 року за фактом відсутності начальника охорони ОСОБА_1 на роботі та письмових пояснень ОСОБА_1 , керуючись ст. ст. 139, 142, 147-52 КЗпП України, п. 3.1.2, п. 6.1, п.8.1, п. 8.4, п.8.5 Правил внутрішнього трудового законодавства, затверджених наказом № 49 від 29 серпня 2017 року.

Наказом №53 від 25 листопада 2019 року начальнику охорони ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що проявилася у відсутності працівника на роботі протягом робочого часу тривалістю 5 годин 30 хвили (а.с. 61 Том 1). Наказ виданий на підставі акту від 21 листопада 2019 року за фактом відсутності начальника охорони ОСОБА_1 на роботі та письмових пояснень ОСОБА_1 , керуючись ст. ст. 139, 142, 147-52 КЗпП України, п. 3.1.2, п. 6.1, п.8.1, п. 8.4, п.8.5 Правил внутрішнього трудового законодавства, затверджених наказом № 49 від 29 серпня 2017 року.

Наказом № 55 від 29 листопада 2019 року начальнику охорони ОСОБА_1 оголошено догану, за невиконання Розпорядження директора №-15 від 13 листопада 2019 року (а.с. 66 Том 1). Зазначений наказ виданий, у зв`язку з порушенням трудової дисципліни (ст. 139 КЗпП України та п. 3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства), а саме невиконання ОСОБА_1 . Розпорядження директора № Р-15 від 13 листопада 2019 року, керуючись ст. 147-149 КЗпП України, п. 8.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку.

13 лютого 2020 року згідно наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) № 16/к- ОСОБА_1 звільнений із посади начальника охорони по причині систематичного невиконання працівником без поважних причин трудових обов`язків за п. 3 ст. 40 КзпП України, на підставі акту службового розслідування від 12 лютого 2020 року (а.с. 5).

На підтвердження порушення трудової дисципліни відповідачем надані акти про відсутність на робочому місці працівника від 18 жовтня 2019 року (а.с. 48) та від 21 листопада 2019 року (а.с. 56 Том 1)

Відповідно до розділу ІІ Посадової інструкції начальника охорони, затвердженої директором ТОВ «Парк Плюс» Буравицьким В.М. 23 жовтня 2017 року, основними обов`язками начальника охорони ТОВ «Парк Плюс» є здійснення контролю за охороною об`єктів та матеріальних цінностей підприємства; розроблення та внесення змін до діючої документації з організації охорони підприємства, дотримання пропускного режиму; здійснення підбору та розстановки, навчання працівників охорони; координація роботи охорони; визначення маршруту руху та порядку руху службових нарядів, забезпечення безпеки їх руху; слідкування за правильним облаштуванням та використанням місць обладнаних для вартових КПП, майданчиків, вишок, перил, сходів; приймання мір щодо визначення, освітлення та огорожі місць на об`єктах, небезпечних для життя працівників охорони; проведення гласних та негласних перевірок несення служби особовим складом зміни, приймання мір щодо усунення виявлених недоліків; приймання мір щодо матеріально-технічного забезпечення особового складу його екіпіровці, необхідним спорядженням та спецодягом; контролювання дотримання особовим складом охорони правил носіння форменого одягу та його зберігання; здійснення постійного контролю за працівниками охорони, слідкування за охайністю їх зовнішнього вигляду, наявності засобів зв`язку, ліхтарів, спецзасобів, тощо; слідкування за правильним дотриманням та експлуатацією службових приміщень охорони, збереженням матеріально-технічних засобів, які в них знаходяться; контроль стану зовнішнього огородження та освітлення території підприємства, прийняття мір щодо усунення виявлених недоліків; контроль дотримання працівниками охорони вимог, правил та норм охорони праці, виробничої та трудової дисципліни; аналізування результатів діяльності працівників охорони та прийняття міри щодо підвищення їх ефективності; організація та проведення зборів у своєму підрозділі; надання встановленої звітності по роботі охорони директору підприємства; ведення табелю обліку робочого часу працівників охорони, складення графіків змінності; здійснення керівництва працівниками охорони; забезпечення дотримання чинних норм, правил тв. Інструкцій з охорони праці, техніці безпеки при виконанні робіт, промислової санітарії та пожежної безпеки; здійснення контролю за відеоспостереженням; контролювання виконання охоронниками своїх обов`язків. З посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомлений 23 жовтня 2017 року (а.с. 36-40 Том 1)

Пунктом 6.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ «Парк Плюс», для категорії працівників «Керівники» встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з режимом роботи з 08.00 год. до 17.00 год. з обідньою перервою з 12.00 год. до 13.00 год. (а.с. 41-45 Том 1).

Судом встановлено, що до складу потужностей ТОВ «Парк Плюс», входять: основна база по зберіганню і відпуску у продаж металопродукції у АДРЕСА_1 ; склади по розміщенню деревини у АДРЕСА_2 ; вул. Л.Бородича, 21, вул. С.Рзянкіна, 8. Адміністративна дислокація керівництва підприємства у складі директора, головного бухгалтера, менеджерів і касирів знаходиться у приміщенні за адресою м. Кривий Ріг, вул. Л. Бородича, 21. На кожному з перелічених об`єктів нерухомості ТОВ «Парк Плюс» знаходяться і несуть службу працівники охорони, які належать до особового складу служби охорони, керівництво якою здійснював позивач. Крім того, охорона потужностей здійснюється цілодобово у порядку змінності працівників на всіх перелічених об`єктах.

З положень Посадової інструкції начальника охорони, Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, не визначено поняття «Робоче місце начальника охорони» і конкретно не встановлено, в який робочий час і за якою саме адресою потужності ТОВ «Парк Плюс» позивач повинен виконувати свої посадові обов`язки.

Крім того, в наказах № 49 від 07 листопада 2019 року та № 53 від 25 листопада 2019 року про оголошення начальнику охорони ОСОБА_1 доган за порушення трудової дисципліни, зазначено, що підставою для їх винесення є пояснення ОСОБА_1 , однак в матеріалах справи такі пояснення не містяться.

Із відеозапису, на якому зображено зі слів представників відповідача факти відмови позивача від надання пояснень, неможливо зробити висновок про які саме події йдеться, встановити їх час та місце.

Щодо наказу № 55 від 25 листопада 2019 року, в якому зазначено, що причиною його винесення було порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, а саме невиконання Розпорядження директора № Р-15 від 13 листопада 2019 року, однак не роз`яснено в чому саме виявилося невиконання вказаного розпорядження.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Відповідно до статті 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Працівник може бути звільнений з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (стаття 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.

При вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише за умови, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків його не знято і не погашено.

Отже, при звільненні за пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України потрібно встановити: чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України необхідна наявність сукупності таких умов:

- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;

- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності;

- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним;

- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;

- з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.

Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18 (Провадження № 11-914заі19)

Встановивши, що Посадовою інструкцією начальника охорони, Правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, не визначено поняття «Робоче місце начальника охорони» і конкретно не встановлено, в який робочий час і за якою саме адресою потужності ТОВ «Парк Плюс» позивач повинен виконувати свої посадові обов`язки, при винесенні наказів № 49 від 07 листопада 2019 року та № 53 від 25 листопада 2019 року у позивача в порушення вимог статті 149 КЗпП України не відбирались письмові пояснення щодо виявлених на думку відповідача порушень трудової дисципліни, та не зазначення у наказі № 55 від 25 листопада 2019 року, в чому саме виявилося невиконання Розпорядження директора № Р-15 від 13 листопада 2019 року, суд першої інстанції, з яким погоджується і апеляційний суд дійшов правильного висновку про безпідставність видання вказаних вище наказів та відповідно недоведеність ТОВ «Парк Плюс» систематичного невиконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, у зв`язку з чим скасовано наказ про його звільнення, останнього поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для винесення оскаржуваних наказів та доведення з боку відповідача порушення позивачем трудової дисципліни, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимими доказами.

В якості доводів апеляційної скарги в частині необхідності застосування до позовних вимог про скасування наказів про оголошення доган строків позовної давності, скаржник зазначає, що про оскаржувані накази ОСОБА_1 дізнався у листопаді та грудні 2019 року, крім того додатково про наявність наказів позивач дізнався із відповіді відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні від 17 березня 2020 року №П-275-11/04.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, з оскаржуваними наказами про оголошення догани представник позивача ознайомився лише 14 травня 2020 року при ознайомленні з матеріалами даної цивільної справи, що підтверджується її особистим підписом у матеріалах справи (а.с. 100 Том 1). Інших належних доказів про ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеними наказами матеріали справи не містять.

Отже, приведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова