КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/4439/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/669/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В, Рейнарт І.М.

при секретарі Кролівець О.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Бондаренко О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати спільним сумісним майном подружжя транспортні засоби: автомобіль марки NISSAN E-NV 200, 2016 року випуску, білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації 29.12.2020 та автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 109 CDІ, 2007 року випуску, сірого кольору, н.з. НОМЕР_2 , дата реєстрації 18.04.2013. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на автомобіль марки NISSAN E-NV, а автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 109 CDІ залишити у власності відповідачки, при цьому стягнути з нього на користь ОСОБА_2 різницю вартості автомобілів, що становить 131 500 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2010, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження про розірвання шлюбу між сторонами. Спірні автомобілі набуті у період шлюбу та сторони не дійшли згоди щодо поділу майна. Автомобілі зареєстровані на ім`я відповідачки.

Вартість автомобіля NISSAN E-NV н.з. НОМЕР_1 за результатами незалежної оцінки складає 338 400 грн. Вартість автомобіля MERSEDES-BENZ VITO109 CDI, н.з. НОМЕР_2 за результатами незалежної оцінки складає 206 900 грн. Оскільки майно є неподільним він погоджується на те, щоб відповідачці був залишений у власності автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO109 CDI, а за ним визнано право власності на автомобіль марки NISSANE-NV200, з компенсацією різниці вартості автомобіля, що залишений відповідачі.

13.07.2021 ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що під час спільного проживання однією сім`єю ними придбано наступне майно: телевізор марки LG-55 SmartТУ чорного кольору, - ринкова вартість на час розгляду справи 12 000,00 грн; телевізор марки SAMSUNG- 55, чорно-сірого кольору - ринкова вартість на час розгляду справи 10 000 грн; кутовий диван, рожевого кольору випуску - ринкова вартість на час розгляду справи 32 000 грн; двоспальне ліжко з матрацом, рожевого кольору - ринкова вартість на час розгляду справи 10 000 грн, скляний кухонний стіл розкладний, кавово-сірого кольору - ринкова вартість на час розгляду справи 12 000 грн; праска пароочисник TEFAL, оранжевого кольору - ринкова вартість на час розгляду справи 12 000 грн; мікрохвильова піч LG, білого кольору - ринкова вартість на час розгляду справи 4 000 грн; ноутбук LENOVO, сірого кольору, - ринкова вартість на час розгляду справи 5 000 грн; мультиварка LG, чорного кольору, - ринкова вартість на час розгляду справи 5 000 грн.; велосипед ARDIS, зеленого кольору - ринкова вартість на час розгляду справи 9 000 грн. Вартість вищезазначеного придбаного спільного майна 111 000,00 грн. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя просив виділити йому у власність телевізор марки LG-55 SmartTV, кутовий диван, скляний кухонний стіл розкладний, всього на суму 56 000 грн. Відповідачці виділити телевізор марки SAMSUNG- 55, чорно-сірого кольору, двоспальне ліжко з матрацом, рожевого кольору, праску пароочисник TEFAL, оранжевого кольору, мікрохвильову піч LG, ноутбук LENOVO, мультиварку LG, чорного кольору, велосипед ARD1S, всього на суму 55 000,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2022 позов задоволено частково. Визнано спільним сумісним майном подружжя транспортні засоби: автомобіль марки NISSAN E-NV 200, 2016 року випуску, н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 109 CDІ, 2007 року випуску, н.з. НОМЕР_2 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки NISSAN E-NV 200, 2016 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , а автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 109 CDІ, 2007 року випуску, н.з. НОМЕР_2 залишити у власності ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості автомобілів, що становить 131 500 грн. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право особистої власності на майно: скляний кухонний стіл розкладний, кавово - сірого кольору, 2020 року випуску; телевізор марки SAMSUNG -55, чорно - сірого кольору, 2015 року випуску; двоспальне ліжко з матрацом, рожевого кольору, 2017 року випуску; мікрохвильова піч LG, білого кольору, 2019 року випуску; мультиварка марки LG, чорного кольору, 2020 року випуску. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право особистої власності на майно: телевізор марки LG-55 Smart чорного кольору, 2020 року випуску; кутовий диван, рожевого кольору, 2020 року випуску; праска пароочисник TEFAL, помаранчевого кольору, 2020 року випуску; ноутбук марки LENOVO, сірого кольору, 2015 року випуску; велосипед марки ARDIS, зеленого кольору, 2020 року випуску. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись частково з даним рішенням суду, відповідачка подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в частині поділу автомобілів та ухвалити нове, яким визнати за нею право власності на автомобіль NISSAN E-NV н.з. НОМЕР_1 , а автомобіль MERSEDES-BENZ VITO109 CDI, н.з. НОМЕР_2 залишити у власності відповідача, та стягнути з неї компенсацію у сумі 131 500 грн. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що саме вона користується автомобілем NISSAN E-NV, а позивач користується автомобілем MERSEDES-BENZ VITO109 CDI. Вона використовує автомобіль NISSAN E-NV н.з. НОМЕР_1 по роботі, оскільки працює бухгалтером у ФОП ОСОБА_4 , а також для забезпечення відвідування донькою школи та репетиторів. Позивач не працює, а відтак він не зможе сплатити їй компенсацію за різницю у частках.

У відзиві позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що відповідач не надала доказів, що саме вона користується автомобілем NISSAN E-NV та він їй необхідний для роботи та для відвідування донькою репетиторів та гуртків. Натомість відповідачка притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху коли керувала автомобіль MERSEDES-BENZ VITO109 CDI, н.з. НОМЕР_2 , а також виставляла оголошення про продаж цього автомобіля.

У судовому засіданні відповідачка та її представниця ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач та його представник ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1007.2010. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2021, яке набрало законної сили 08.10.2021, шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 01.04.2021 за ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби: легковий автомобіль марки NISSANE-NV200, 2016 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , дата реєстрації 29.12.2020 та легковий автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO109 CDI, 2007 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 18.04.2013, які придбано у період шлюбу, що не заперечується сторонами.

Згідно звіту про ринкову вартість транспортного засобу фургона малотоннажного-В NISSANE-NV200, білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , 2016 року випуску від 19.04.2021, виконаного ПП. «Спілка експертів» ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить 338 400 грн.

Згідно звіту про ринкову вартість транспортного засобу фургона малотоннажного-В MERSEDES-BENZ VITO109 CDI, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, від 19.04.2021, виконаного ПП «Спілка експертів» ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить 206 900 грн.

Вирішуючи питання про поділ спірних автомобілів суд виходив з того, що відповідачка не довела ту обставину, що вона використовує автомобіль NISSANE-NV200, а позивачка після розірвання шлюбу не проживає з відповідачем в одному житловому будинку, автомобілі, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та ключі від даного майна знаходяться у відповідачки, тому, вимоги відповідача про поділ спільного майна шляхом визначення судом сторонам ідеальних часток по 1/2 за кожним у праві власності на обидва автомобіля призведе до утруднення використання та розпорядження даним автомобілями та не вирішить спір по суті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК України, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно до частини 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, зокрема, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

У даній справі встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо поділу автомобілів, які придбані у період шлюбу та зареєстровані на праві власності за відповідачкою.

Обидві сторони не заперечують щодо виділу у власність кожному з них по одному з автомобілів з виплатою різниці у вартості цих автомобілів 131 500 грн. Відтак і позивач і відповідачка надали згоду на припинення спільної власності щодо цих автомобілів та отримання грошової компенсації за належну частку. Обидві сторони визначили розмір такої компенсації у сумі 131 500 грн. Відповідачка в апеляційній скарзі не оспорює ні розмір компенсації, ні відсутність внесених грошових коштів на депозитний рахунок суду, ні виділ кожному із сторін автомобіля в натурі, а не визначення ідеальних часток.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до того, що на думку відповідачки їй має бути виділено автомобіль NISSANE-NV200, д.н.з. НОМЕР_3 , а вона сплатить позивачу компенсацію у сумі 131 500 грн, вказуючи, що саме вона користується даним автомобілем.

Разом з тим, відповідачка підтвердила пояснення позивача про те, що вона у період шлюбу та на теперішній час користується автомобілем марки Мерседес GLE, який оформлений на її батька, а позивач у період шлюбу користувався спочатку автомобілем Міцубісі, а потім його продав та придбав автомобіль БМВ, яким користується на теперішній час. Обидва автомобіля і Міцубісі і БМВ оформлені на матір позивача.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль NISSANE-NV200, д.н.з. НОМЕР_3 необхідний відповідачці для забезпечення відвідування донькою школи та репетиторів не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не має коштів для сплати компенсації за різницю у частках також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивач підтвердив при розгляді апеляційної скарги свою готовність сплатити компенсацію саме у сумі 131 500 грн після передачі йому автомобіля NISSANE-NV200, д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, у разі, якщо сторони не виконають рішення суду у добровільному порядку, стягнення компенсації можливе у примусовому порядку, у тому числі і за рахунок майна, належного позивачу, зокрема автомобіля NISSANE-NV200, д.н.з. НОМЕР_3 , який рішенням суду виділено йому у власність.

Позивач запропонував укласти мирову угоду, за якою у власності відповідачки залишаються обидва спірні автомобіля, а вона сплачує йому компенсацію у сумі еквівалентній 8 000 доларів США. Відповідачка спочатку погодилася на такі умови, у зв`язку з чим судом оголошено перерву для подачі мирової угоди на затвердження суду, проте надалі відмовилася від її укладення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи із ціни автомобілів 338 400 грн та 206 900 грн, компенсація 1/2 частини майна складає 65 750 грн. Проте, враховуючи, що обидві сторони визначили розмір компенсації у сумі 131 500 грн, суд не вбачає підстав для виходу за межі апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Рішення в частині поділу іншого майна подружжя не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2022 року в частині поділу автомобілів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду лише з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 24.01.2023.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

І. М. Рейнарт