Справа № 194/1246/22
Номер провадження № 2/194/48/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Виходцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29 травня 1998 року між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 1987 року народження, на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради народних депутатів за №181 від 25 березня 1996 року, та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: жилого будинку АДРЕСА_1 , який був зареєстрований 29 травня 1998 року на Павлоградській товарній біржі за № 05/19-Т та 08 червня 1998 року зареєстрований в міжміському колективному БТІ м. Тернівка за № 8-48/989. При укладені договору сторонами було виконано всі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: покупець прийняв майно та сплатив за нього продавцю належну за договором грошову суму, а продавець передав покупцеві вищезазначений будинок. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги є вона та їх син ОСОБА_3 , вони звернулися до приватного нотаріуса Молодих С.І. з заявами про прийняття спадщини, але їм було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29 травня 1998 року нотаріально не посвідчений. Просить визнанити дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , що укладений 29 травня 1998 року між ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 1987 року народження, та ОСОБА_5 , та зареєстрований 29 травня 1998 року Павлоградською товарною біржею за № 05/19- НДТ.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. В позовній заяві просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 29 травня 1998 року між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 1987 року народження, на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради народних депутатів за №210 від 27 травня 1998 року, та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: жилого будинку АДРЕСА_1 , який був зареєстрований 29 травня 1998 року на Павлоградській товарній біржі за № 05/19-НДТ та 08 червня 1998 року зареєстрований в міжміському колективному БТІ м. Тернівка за № 8-48/989.

Відповідно свідоцтва про шлюб, виданого 01 квітня 1988 року Таксимовським п/с Баунтовського району Бурятської АСРР, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 04 серпня 2021 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповіді приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області С. Молодих від 06 жовтня 2022 року вбачається, що Закон України «Про товарну біржу», який діяв на момент купівлі квартири, підтверджував, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі, міг свідчити про право власності на житло і угоди. Зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Але, біржові угоди повинні були відповідати всім вимогам ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» членами біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі. Члени товарної біржі могли бути дієздатні громадяни. Отже, батьки (або інші особи) від імені неповнолітнього не можуть здійснювати біржові угоди, так як обсяг дієздатності неповнолітніх не дає їм можливості стати членом біржі і Договір підлягав нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ч. 1 .nsf/link1/an_7396/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#7396" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.20ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 vo=1#7467" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Однак сторонами при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею 29 травня 1998 року за №05/19-НДТ, вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Отже, відповідно до Закону України «Про товарну біржу» позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що її чоловік та відповідачіна час укладання та реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна на Павлоградській товарній біржі, були членами Павлоградської товарної біржі.

Натомість, в судовому засіданні знайшов факт щодо домовленості та виконання сторонами за договором купівлі-продажу нерухомого майна всіх істотних умов договору, які фактично володіють об`єктами нерухомості, договір купівлі-продажу нерухомого майна не визнавався недійсним, та 08 червня 1998 року був зареєстрований в міжміському колективному БТІ м. Тернівка за № 8-48/898.

Отже,суд вважає за необхідне позов про визнання дійсним договору купівлі-продажунерухомого майна від 29 травня 1998 року, зареєстрованого Павлоградською товарною біржею за № 05/19-НДТ, задовольнити.

У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідачів судового збору, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України (1963 року), 220,657 ЦК України, ст. ст. 19, 131, 141, 247, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: жилого будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 1987 року народження, на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради народних депутатів за №210 від 27 травня 1998 року, та ОСОБА_5 , який зареєстровано 29 травня 1998 року на Павлоградській товарній біржі за реєстровим № 05/19-НДТ.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2023 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін