Справа № 346/5520/22
Провадження № 2/346/529/23
21 березня 2023 р.м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судового засідання: Гапченко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,
Ухвалою від 18 січня 2023 року провадження у справі було відкрито. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, а перше судове засідання призначено на 20 лютого 2023 року об 09 годині 15 хвилин, яке було відкладено на 21 березня 2023 року.
В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач просив розглянути справу без його участі, свої вимоги підтримав. У випадку неявки відповідача, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Аргументи учасників спору.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач та її представник не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Щодо заочного розгляду справи.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
Оцінка суду щодо фактів.
Оцінка суду правовідносин учасників спору.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у грошовому зобов`язанні, на сплату йому відповідачем, як боржником у цьому зобов`язанні, грошей.
Оцінка суду щодо права.
Права і обов`язки громадянина визначаються виключно законами України (пункт 1 частини 1 статті 92 Конституції України).
Відповідно до положень частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 202 Цивільного Кодексу України зобов`язання можуть виникати з правочинів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, які їх вчиняють.
Факт належного виконання позивачем свого зобов`язання з передачі транспортного засобу відповідачу, підтверджується самою розпискою (а.с.6), яка також свідчить і про те, що транспортний засіб отримав саме він.
Виходячи з положень частин перших статей 526, 529 та 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Поряд з цим, згідно з частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до положень частини першої статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання).
Також суд відзначає, що положеннями частини 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тому суд погоджується із тим, що у зв`язку із прострочкою виконання відповідачем, як боржником, свого грошового зобов`язання по сплаті грошових коштів у розмірі по 1000 гривень і 600 гривень (останній платіж) у строки, вказані судом вище, у позивача одночасно, виникло не тільки право вимоги уплати йому боргу, а й право нарахувати і вимагати сплатити йому відповідачем боргу, з урахуванням індексу інфляції, що нараховуються на кожну прострочену до сплати суму. А здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань, загальний розмір яких склав 3050 гривень 66 копійок з квітня по грудень 2022 року (а.с.7-8,42-43), суд вважає обгрунтованим.
Висновок суду по суті позову.
Оцінка суду щодо судових витрат.
В силу положень частини 1 статті 133 і пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу) покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
З огляду на це та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а сплачений позивачем судовий збір документально підтверджений і складає 992 гривні 40 копійок (а.с.4), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі. Крім того, позивачем понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень (а.с.10-11,12,13), і оскільки позов підлягає задоволенню, вказані витрати слід також стягнути з відповідача.
Отже, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Коваленко Д. С.