Справа № 504/2923/21
провадження № 2/504/537/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Доброславської селищної ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року Орган опіки та піклування Доброславської селищної ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне.

До служби у справах дітей Доброславської селищної ради звернулася ОСОБА_3 із повідомленням, що вона виховує з п`яти місяців малолітню онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покинула свою дитину на рідну тітку - ОСОБА_3 , жодного разу не вітала доньку із днем народження, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально не забезпечує, зловживає спиртними напоями, вживає наркотичні засоби.

З метою захисту прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.11.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис 630. Батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного станув Одеському районі Одеської області №1290/76-19 від 20.07.2021 року, реєстрація актового запису №630 від 29.11.2013 року, складеного на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Згідно характеристики Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області від 17.06.2021 року №9 за підписом в.о. старости Кремидівського старостинського округу Реконвальд С.П., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу сім`ї входить малолітня ОСОБА_1 , 2013 року народження, яку ОСОБА_3 самостійно виховує та утримує, мати участі у вихованні доньки не приймає.

Відповідно до характеристики класного керівника Кремидівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Димової Д.М., ОСОБА_1 , учениця другого класу, навчається в даній школі. Вихованням дитини займається бабуся, мати не приймає участі у житті та вихованні дитини.

Згідно характеристики Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області від 21.07.2021 року №40, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово проживала на території Кремидівського старостинського округу за адресою: АДРЕСА_1 , у тітки ОСОБА_3 . На момент проживання офіційно не працювала, зловживала алкогольними напоями, часто знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, ніколи не приділяла належної уваги дитини.

Відповідно до листа КНП «Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Доброславської районної ради Одеського району Одеської області від 26.07.2021 року №806, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря - психіатра не перебуває. У лікаря - нарколога перебувала на обліку з 09.10.2013 року по 17.05.2016 року, знята з обліку у зв`язку із ремісією.

Згідно листа відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області від 02.08.2021 року, ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності 29.0.6.2021 року, 03.08.2020 року, 14.06.2020 року, 15.05.2019 року.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При цьому, згідно з роз`ясненням Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що відповідач не приділяє неповнолітньої дочці уваги, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування Доброславської селищної ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

При розгляді справи суд позбавлений можливості врахувати доводи відповідача, щодо відмовлення в задоволенні позову в частині стягнення аліментів, оскільки відповідачка не скористалась своїм правом та не надала відзив на позовну заяву.

Тому при винесенні рішення суд виходить з позовних вимог, які вважає справедливими, розумними та співмірними.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дочки. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 2 146,00 гривень.

Керуючись ст. 126,134, 136 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», ст. 10, 11, 12,13, 258-261, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 164 - 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Доброславської селищної ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до її малолітньої дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 29.11.2006 року Комінтернівським РВУМВС України в Одеській області) на користь доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.08.2021 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 29.11.2006 року Комінтернівським РВУМВС України в Одеській області) судовий збір в дохід держави в розмірі 2 146,00 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення у частині відібрання дитини допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров