ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/758/23 Справа № 185/2061/22 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на рішення Павлоградського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року у справі за позовом адвоката Меланчука Ігоря Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року адвокат Меланчук І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог адвокат Меланчук І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_1 тривалий час знаходився у трудових відносинах з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля та при виконанні робіт 03 липня 2017 року з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого було завдано ушкодження його здоров`ю, а саме тілесне ушкодження у виді оскольчатого внутрішньосуглобового перелому латерального виростка великогомілкової кістки, перелом у трьох місцях малогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням. У зв`язку із цим ОСОБА_1 зазнав втрату професійної працездатності і згідно довідки МСЕК 30 січня 2019 року йому встановлено сукупний ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50%, 30 січня 2019 року встановлено третю групу інвалідності безстроково. Первинно ОСОБА_1 було встановлено сукупний ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35% - 11 січня 2018 року. Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я та йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги. На підставі викладеного адвокат Меланчук І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків 239300 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року задоволено частково позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Меланчук І.В. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь держави судовий збір у розмірі 1000 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля просить рішення суду від 23 серпня 2022 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенню позовних вимог адвокат Меланчук І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно ст. 4 Закону України Про охорону праці, державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про охорону праці умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров 'я чи настання смерті були б неможливими.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

У справі встановлено, ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

З акту №20 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, вбачається, що 03 липня 2017 року із ОСОБА_1 стався нещасний випадок при виконанні обов`язків на підприємстві відповідача ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, позивачу було встановлено діагноз перелом зовнішнього мищелка правої гомілки (а.с.18-24).

У зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю позивач ОСОБА_1 пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 11 січня 2018 року серія 12 ААА №045929 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності, визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35%, встановлено необхідність у санаторно - курортному лікуванні, медичному лікуванні, у використанні палиці, наколіннику на колінний суглоб, ортопедичне взуття (а.с. 14,15).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 січня 2019 року серія 12 ААА №047970 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності - безстроково, визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50%, встановлено необхідність у санаторно - курортному лікуванні, медичному лікуванні, стаціонарному лікуванні у травмологічному відділенні, у використанні палиці, наколіннику на колінний суглоб, ортопедичне взуття (а.с. 16,17).

Таким чином, при визначені розміру моральної шкоди суд оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, а також конкретні обставини по справі і розмір втрати професійної працездатності, призначення позивачу групи інвалідності, характер нещасного випадку, що стався з позивачем, та їх наслідки для здоров`я останнього, керується принципом розумності, виваженості та справедливості. Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Отже, встановивши, що позивач працював на ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. Внаслідок нещасного випадку, що стався з позивачем ОСОБА_1 на виробництві відповідача ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, позивачу первинним оглядом встановлено третю групу інвалідності, визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35%. Після повторного огляду позивачу встановлено третю групу інвалідності - безстроково, визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50%. Враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд обгрунтовано стягнув із відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. з відрахуванням податків.

Посилання апелянта на неповне з`ясування обставин у справі та невідповідність висновків суду обставинам справи є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про те, що відповідач не повинен відшкодовувати завдану позивачу моральну шкоду є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційних скаргах не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова