Провадження № 4-с/752/56/23
У Х В А Л А

Іменем України

26.01.2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ольшевська І.О.,

за участю секретар Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересовані особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із скаргою на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та просить скасувати постанови виконавчого провадження ВП №59756217, а саме: від 08.08.2019р. про відкриття виконавчого провадження, від 23.03.2020р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, від 07.05.2020р. про закінчення виконавчого провадження, повернути виконавчий лист стягувачу або суду без виконання, повернути грошові кошти, стягнути з виконавчої служби на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 1 292,29 грн., виконавчий збір у розмірі 129,23 грн., витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 269,00 грн. та за перерахування коштів ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з урахуванням матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 100 000,00 грн.

В обгрунтування скарги зазначає, що під час відкриття виконавчого провадження грубо порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Так, як зазначає заявник, станом на 08.08.2019р. виконавчий лист №752/13248/16-ц від 12.02.2019р. був недійсним, оскільки строк пред`явлення його до виконаня закінчився 06.05.2019р. У судовому порядку строк пред`явлення його до виконаня не поновлювався. Крім того, як вказує заявник, він змінив місце свого проживання на Івано-Франківську область та 11.06.2019р. отримав довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, чого державний виконавець не з`ясував та відкрив виконавче провадження у порушення Закону України «Про виконавче провадження». Також у постанові від 23.03.2020р. вказано про утримання суми пенсії, що належить іншій особі, а саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1

Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надало письмовий відзив на скаргу ОСОБА_1 . У відзиві категорично не погоджується зі скаргою та її доводами. Зазначає, що з 08.08.2019р. по 07.05.2020р. на примусовому виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг перебувало виконавче провадження №59756217 з примусового виконання листа №752/13248/16-ц, виданого 12.02.2019р. Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення в дохід держави судового збору в розмірі 1 292,29 грн., яке завершено з підстав п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно виконавчого листа рішення набрало законної сили 05.02.2019р., строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 06.05.2019р. Разом з тим, державна виконавча служба звертає увагу на те, що згідно супровідного листа Голосіївського районного суду м. Києва дата відправлення зазначена як 13.03.2019р. Додатково державна виконавча служба повідомляє, що виконавчий лист надійшов до канцелярії відділу у квітні 2019р., проте у зв`язку з високою навантаженістю до Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий лист внесено лише 08.08.2019р. та передано для подальшого примусового виконання державному виконавцю ОСОБА_3 . Державним виконавцем 23.03.2020р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена для виконання за місцем отримання пенсії до Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області і в ч. 1 вказаної постанови чітко зазначено боржника ОСОБА_1 , проте в ч. 2 помилково зазначено прізвище ОСОБА_2 , хоча надалі в п. 3 ч. 2 постанови правильно зазначено боржника. Тобто прізвище ОСОБА_2 вказано помилково, це технічна помилка державного виконавця при величезному навантаженні.

Від інших заінтересованих осіб письмових пояснень (заперечень) щодо вимог скарги до суду не надійшло.

Заявник у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд його скарги за його відсутності.

Державна виконавча служба також просила розглядати справи без її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали скарги та справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 129-1 Конституції України та у відповідності до ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, 12.02.2019р. Голосіївський районний суд міста Києва видав виконавчий лист у справі №752/13248/16-ц (номер провадження №2/752/689/18) про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору в розмірі 1 292,29 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 06.05.2019р.

08.08.2019р. державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Рудя Т.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59756217 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва №752/13248/16-ц.

Заявник зазначає, що вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання поза межами, встановленого в ньому строку для пред`явлення, а тому виконавчий документ відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» мав бути повернутий стягувачу.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Дійсно за пунктом 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, з наданих ДВС матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчий лист у справі №752/13248/16-ц був направлений до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг 13.03.2019р.

Як зазначає ДВС отриманий виконавчий лист був канцелярією у квітні 2019р., постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 08.08.2019р. у зв`язку з високою навантаженістю до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Таким чином, з наведеного вбачається, що виконавчий лист, який виданий 12.02.2019р. №752/13248/16-ц, був пред`явлений до виконання в межах визначеного строку, оскільки день пред`явлення до виконання виконавчого документа пов`язується не з днем відкриття виконавчого провадження, а з днем, коли особа звернулась до ДВС та подала особисто або направила засобами поштового зв`язку чи іншими передбаченими засобами виконавчий лист з відповідними документами, що визначені Законом.

За ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Разом з тим, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Заявник зазначає, що він змінив своє місце проживання на Івано-Франківську область та 11.06.2019р. отримав довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи.

У виконавчому листі №752/13248/16-ц місце проживання заявника встановлено як АДРЕСА_1 . Даний виконавчий лист був пред`явлений до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг раніше, ніж ОСОБА_1 змінив адресу своє місце проживання. При цьому відкриття виконавчого провадження вказаним відділом ДВС, а також помилкове зазначення, як вказує ДВС у відзиві в п. 2 постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника прізвища ОСОБА_2 замість ОСОБА_1 жодним чином не порушує прав самого ОСОБА_1 .

Не знайшли підтвердження матеріалами справи доводи заявника про незаконність і постанови від 07.05.2020р. про закінчення виконавчого провадження. Відсутні підстави для повернення коштів на користь ОСОБА_1 , стягнутих у рамках названого виконавчого провадження.

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості що узгоджується також зі статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, народних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 2, 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України).

Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Україною ратифіковано 17.07.1997, а, отже, з цього моменту застосування її положень та практики ЄСПЛ є пріоритетним завданням адаптації національного законодавства України, в тому числі шляхом здійснення правосуддя керуючись цими міжнародними актами.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин та на підставі наведених вище норм закону слід відмовити в задоволенні скарги.

Щодо вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну сумі 100 000,00 грн., то слід зазначити, що вони не підлягають розгляду в рамках вирішення питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження в цій частині підлягає закриттю, і до того ж, слід відмітити, що заявником дані вимоги жодним чином не обгрунтовані.

Керуючись ст.ст. 255, 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересовані особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у частині вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 100 000,00 грн., в іншій частині вимог скарги відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 30.01.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська