Номер провадження 2/754/2139/23
Справа №754/2232/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/2232/23

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Вимоги позивача: розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про розірвання шлюбу з проханням залишити місце проживання дитини з позивачем.

У судовому заіданні позивач позов підтримав, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з позивачем визнав.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

26.08.2016 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про щлюб від 26.08.2016.

Як вказують сторони, вони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть і позивач не має наміру поновлювати шлюбні відносини з відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, 1. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відсутність наміру на збереження шлюбу в одного або обох з подружжя є правовою підставою для розірвання шлюбу.

Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Тому, позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими.

При вирішенні позовних вимог про залишення місця проживання дитини з позивачем суд виходить з наступного.

Сторони є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.03.2017.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 «Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас місцевим судом під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.».

Суду не надано доказів наявності між сторонами спору про визнання місця проживання дитини сторін.

Також суду не надано доказів у спростування доводів сторони позивача про те, що дитина сторін проживає з позивачем.

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Розірвати шлюб, актовий запис № 1071, вчинений Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, який уклали 26.08.2016 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: суду не повідомлено) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) і якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: суду не повідомлено) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 1073,60 грн. - судового збору.

Залишити місце проживання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: