Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Сташків Н.М.,
за участі секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,
у відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі питання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
У судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилась, не повідомивши про причини неявки, однак у заяві про стягнення судових витрат просила розглянути заяву без її та позивача участі.
У судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явився, не повідомивши про причини неявки, однак у поданому ним 28.02.2023 відзиві на позов вказав, що відповідач вважає заявлений у позовній заяві розмір витрат на правничу допомогу необґрунтованим та неспівмірним, оскільки він не відповідає критерію реальності та розумності розміру цих витрат. Зокрема, зазначена категорія справ є справами незначної складності, обсяг наданої правової допомоги та кваліфікація адвоката не вимагала від адвоката значних зусиль та часу. Підсумовуючи, вказав, що розмір заявлених витрат на правову допомогу 8000 грн є завищеним та необґрунтованим.
Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у відсутності учасників справи.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує такі обставини.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.03.2023 позов задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 липня 2013 року, про що зроблено актовий запис №1062 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за 1 місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 992,40 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як убачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.03.2023, під час розгляду справи 07.03.2023 представник позивача заявила про те, що докази витрат на правничу допомогу та відповідну заяву буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 10.03.2023 представник позивача подала до суду заяву про стягнення цих витрат разом із доказами на підтвердження їх розміру.

Зокрема, як убачається з долученого до позовної заяви договору про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2022, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Парійчук Ю.Д., вартість правничої допомоги встановлюється за домовленістю. Клієнт оплачує вартість правничої допомоги адвоката в день підписання договору (п. 4.1. та 4.2. Договору). Клієнт зобов`язаний оплатити правничу допомогу в розмірі та в порядку передбаченому цим договором (п. 1.4. Договору).

Згідно з долученою до позовної заяви квитанцією до прибуткового ордера №10 від 01.12.2022 адвокат Парійчук Ю.Д. отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8000 грн (за підготовку документів та процесуальний супровід справи) за договором про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2022.

Як убачається із акту виконання робіт від 09.03.2023, ОСОБА_4 (адвокат) надала ОСОБА_1 послуги, визначені відповідно до умов Договору про надання професійної правової допомоги від 01.12.2022, в тому числі: 1) ознайомлення, детальне вивчення та аналіз проблеми Клієнта, юридичні консультації, вироблення правової позиції по даній справі 2 години (вартість однієї години 1000 грн), до оплати 2000 грн; 2) підготовка позовної заяви, складання адвокатських запитів, отримання необхідних документів для звернення із позовом до суду 3 години (вартість однієї години 1000 грн), до оплати 3000 грн; 3) підготовка відповіді на відзив 1 година, до оплати 1000 грн; 4) участь у судових засіданнях (відбулось 3 засідання) 3 години, до оплати 3000 грн.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Зокрема, згідно з частинами першою та другою цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави суду для висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як зазначалося, відповідно до наданих представником позивача доказів витрат на професійну правничу допомогу їх розмір становить 8000 грн.

Представник відповідача подав відзив, у якому вказав, що не погоджується із зазначеним розміром витрат на правову допомогу у зв`язку з їх не співмірністю та необгрутованістю.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, у розмірі 8000 грн не цілком відповідає критеріям співмірності, визначеним частиною п`ятою статті 137 ЦПК України.

Так, пред`явлений позов є справою незначної складності, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами та стягнення аліментів на дитину сторін, обсяг матеріалів справи малий. У приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у загальнодоступному місці наявний зразок позовної заяви про розірвання шлюбу із переліком усіх документів, які подаються з такою заявою. У даній справі представник позивача підготувала та подала низку документів, у тому числі позовну заяву, відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів, копію адвокатського запиту, інші процесуальні документи.

Водночас, у акті виконаних робіт представник позивача вказала, що участь у судових засіданнях становила 3 години та їх вартість складає 3000 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що у справі відбулось 3 судові засідання, оскільки 25.01.2023 розгляд справи було відкладено, у зв`язку із оголошенням у Тернопільській області повітряної тривоги, 14.02.2023 розгляд справи тривав 7 хвилин, 01.03.2023 1 хвилину, 07.03.2023 21 хвилину. Тобто, в цілому тривалість судових засідань у справі становила 29 хвилин.

За таких обставин, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в частині вартості витрат на участь адвоката в судових засіданнях не є співмірною .

Відтак, враховуючи незначну складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), невеликий обсяг цих робіт (послуг) та незначний час, витрачений адвокатом на їх виконання; значення справи для сторін, які обоє бажали розірвання шлюбу, проте, маючи неповнолітню дитину, розірвати його в позасудовому порядку не могли, об`єднання вимоги про розірвання шлюбу з вимогою про стягнення аліментів, що вимагає подання доказів на обгрунтування їх розміру, враховуючи позицію представника відповідача, викладену у відзиві на позов щодо розміру витрат на правову допомогу, враховуючи фактичну тривалість судових засідань у справі, суд вважає, що розмір обгрунтованих витрат на професійну правничу допомогу становить 5500 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов у частині стягнення аліментів задоволений на 50%, до стягнення з відповідача підлягає половина обгрунтованих витрат на професійну правничу допомогу (5500 : 2 = 2750 грн).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відтак, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, а також часткове задоволення позову, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2750 грн, які, на переконання суду, є достатніми та співмірними із часом, витраченим адвокатом, та обсягом наданих ним послуг.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 137, 140, 141, 223, 246, 258-259, 263-265, 268, 270, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень понесених витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 16.03.2023.

СуддяН. М. Сташків