Справа № 156/204/23
№ провадження 2/156/68/23
категорія справ 69
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
16 березня 2023 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Бєлоусова А. Є.,
за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Іваничівського районного суду цивільну справу № 156/204/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, позовні вимоги обґрунтовує тим, що його розпорядженням Іваничівської районної державної адміністрації №147 від 30.05.2014 призначено опікуном малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини, яка є рідною сестрою позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини, який є відповідачем по справі, ОСОБА_2 рішенням Іваничівського районного суду Волинської області у справі №156/302/14-ц був позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 . Позивач проживає разом із племінником в с. Мишів Володимирського району Волинської області та самостійно забезпечує дитину усім необхідним: харчуванням, одягом, в разі необхідності лікуванням, тощо. Батько дитини не бере участі в утриманні сина, не надає жодного виду допомоги.
Ухвалою судді від 23 лютого 2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Для участі в судовому засіданні позивач не прибув, подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. За таких обставин суд вжив усіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду заявленого позову. Відзиву на позов відповідач не подав, про наявність поважних причин неявки суду не повідомив, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 до суду не надходили.
Відтак судом здійснюється заочний розгляд справи, проти якого у поданій заяві не заперечив позивач.
Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з`явились, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.
Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з свідоцтвом про народження батьками дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с. 5)
Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 22.08.2013, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 28 років. (а.с.6)
Судом встановлено, що розпорядженням Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області від 30.05.2014 №147 дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до настання повноліття дитини. (а.с. 10)
Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 17.04.2014 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов жителів Іваничівської ОТГ малолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своїм опікуном ОСОБА_1 з 2013 року до теперішнього часу в АДРЕСА_1 . Дитина перебуває на забезпеченні опікуна, виховується і утримується опікуном. Умови проживання дитини задовільні (а.с. 11)
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади позивач у справі та малолітній ОСОБА_3 проживають за однією адресою в АДРЕСА_1 . (а.с.12-13)
Згідно з ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу (СК) України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України).
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст. 191 СК України).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Змістом ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтями 183 та 184 Сімейного кодексу України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму. Судом також враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дітей, що буде забезпечувати їхній нормальний розвиток, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, беручи до уваги усі наведені обставини, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач ОСОБА_1 звернувся 20.02.2023, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати.
Слід також зазначити, що із зміною матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, або інших обставин, що мають значення, сторони мають право звернутися до суду з відповідною позовною заявою про зміну (зменшення або збільшення) розміру аліментів.
Виходячи з вимог ст. 430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп..
Керуючись ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.02.2023 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація щодо сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя А. Є. Бєлоусов