Дата документу 27.01.2023Справа № 641/1269/21
Провадження № 2/554/1114/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, неустойки, франшизи,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у лютому 2021 року звернулися до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, неустойки, франшизи, в якому просили стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на їх користь суму страхового відшкодування в розмірі 27865 гривень; витрати на проведення експертизи в розмірі 3138,05 гривень, поштові витрати в розмірі 21,50 гривень, неустойку за прострочення виплати в розмірі 210 гривень, збитки від інфляції в розмірі 643 гривень, три проценти річних в розмірі 263 гривень та витрати на послуги правової допомоги та представника в розмірі 10000 гривень; стягнути ОСОБА_3 на їх користь суму встановленої франшизи в розмірі 2600 гривень.

В обґрунтування вимог позивачі зазначили, що 11.10.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю DAEWOO LANOS д.р.н. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ) та BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), за адресою АДРЕСА_1 .

Виходячи з матеріалів адміністративної справи та постанови суду від 18.12.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у недотриманні безпечної дистанції та зіткненні з авто BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 . Цивільна відповідальність винуватця ДТП застрахована в компанії ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом: ЕР 166160026.

Позивач звернувся до страхової компанії винуватця ДТП. Був зроблений огляд ушкодженого транспортного засобу, який на праві власності належить ОСОБА_1 . У відповідь на подану заяву до страхової компанії був надісланий лист, у якому зазначено підсумок розрахунку суми страхового відшкодування і як зазначено страховою компанією дорівнює 6589,62 гривень. У листі відсутній будь-який розрахунок чи то формула розрахунку або інше підтвердження аргументованості прийнятого рішення.

Через відсутність розрахунку страхового відшкодування власник авто була змушена звернутись до експерта Національного наукового центру «Інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса» задля визначення суми страхового відшкодування та формули розрахунку. За даними проведеного експертного дослідження №18508 від 11.12.2020 року сума відновлювального ремонту складає 34454,72 гривень. Коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0, оскільки автомобіль 2019 року виготовлення. Ціна експертизи відображена в акті до неї та дорівнює 3138,05 гривень.

Досудову вимогу та завірену копію експертного дослідження №18508 від 11.12.2020 року було надано страховику поштою, через що було додатково витрачено 21,50 гривень. Станом на сьогодні сума страхового відшкодування поступила на особистий рахунок власника транспортного засобу в розмірі 6589,62 гривень та повідомлення про узгодження залишку суми не отримано.

Що стосується розрахунку пені, то 90 днів на виплату страхового відшкодування у повному обсязі закінчилися 10.01.2021 року. Отже : 27865 х 0,12/365 х 23 = 210 гривень (неустойка за прострочення 23-х днів на виплату).

Інфляційні витрати слід розраховувати з моменту завданої шкоди, тобто безпосередньо моменту зобов`язання страхової компанії відшкодувати суму достатньої для відновлення авто. Сукупний індекс інфляції за період з 11.10.2020-02.02.2021 років дорівнює 102,31 гривень. Отже: 27865 х 102,31/100 27865 = 643 (збитки від інфляції 11.10.2020 02.02.2021 років) .

Також, у позивача є право на стягнення трьох процентів річних від суми заборгованості. Отже: 27865 х 3%/100/365 х 115 = 263 гривень (3% річних за прострочений період по заборгованості).

Загалом задля захисту та відновлення порушених прав позивач звернулася до адвоката Скульського С.І. для отримання правової допомоги. Витрати на послуги дорівнюють 10000 гривень, підтверджуються договором «Про надання правової допомоги» №50 від 01.12.2020 року.

Сума франшизи чітко встановлена в договорі страхування та не підлягає сумніву, що відповідальність за цим лімітом покладається на винуватця ДТП.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 21.04.2021 року дану цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.12.2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 213.01.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що 15.10.2020 року представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» провів огляд транспортного засобу BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 , з метою визначення розміру вартості матеріального збитку транспортного засобу BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 та на виконання умов п.36.2 Закону, відповідачем було складено ремонтну калькуляцію №20-0346590 від 21.10.2020 року. Із урахуванням франшизи сума страхового відшкодування склала 6589,62 гривень. 28.10.2020 року позивачем було підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, а відповідачем було виплачено вищевказану страхову суму.

Таким чином, відповідач у повній мірі та належним способом виконав зобов`язання, взяті ним за договором обов`язкового страхування, а тому позивач не може заявляти позовні вимоги до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», оскільки сторони досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування. Позовні вимоги щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування позивач повинен був направити виключно до особи, яка винна у пошкоджені транспортного засобу позивача - відповідача ОСОБА_3 .

Крім того, вважає, що сума судових витрат 10000 гривень є завищеною, в силу того, що дана справа є нескладною, правовідносини регулюються лише одним нормативно-правовим актом і ціна позову не є зависокою (а.с.65-73).

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 16.08.2022 року прийнято до провадження позовну заяву та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивачів - адвокат Скульський С.І. в судовому засіданні 21.12.2022 року позов підтримав, просив вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. В судове засідання 27.01.2023 року представник позивачів - адвокат Скульський С.І. не з`явився, в наданій заяві просив про розгляд справи у його відсутність.

Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у відзиві відповідач просив про розгляд справи у відсутність свого представника.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися до суду, відповідно до вимог ст.ст.211,223 ЦПК України.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заслухавши в судовому засіданні 21.12.2022 року представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.10.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю DAEWOO LANOS д.р.н. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ) та BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у недотриманні безпечної дистанції та зіткненні в авто BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 (а.с.4).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність винуватця ДТП застрахована в компанії ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом ЕР №166160026 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 є власником, аОСОБА_2 водієм транспортного засобуBMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 , та в результаті ДТП позивачам було завдано збитків.

Позивачі наполягають на відшкодуванні шкоди зПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Відповідач, в свою чергу, заперечує вимоги позивачів до нього з-за необґрунтованості та безпідставності.

Суд вважає слушними доводи відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», виходячи з наступного.

Правовідносини із спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначені також нормами, які регулюють страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування».

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно підпункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (або МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Якщо, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У пункті 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду по справі №357/3729/17 від 06.06.2018 року, та від 10.06.2020 року по справі №333/2096/17.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. ст. 12, 81,89 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано доПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 15.10.2020 року представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» провів огляд транспортного засобу BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 , з метою визначення розміру вартості матеріального збитку транспортного засобу BMW Х6 д.р.н. НОМЕР_2 , та відповідачем було складено ремонтну калькуляцію №20-0346590 від 21.10.2020 року.

28.10.2020 року позивачем було підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, а відповідачем було виплачено вищевказану страхову суму на особистий рахунок позивача (а.с.86).

За змістом вказаної заяви, ОСОБА_1 погодилася з розміром страхового відшкодування в сумі 6589,62 гривень. Зазначила, що розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, визначений в заяві, відповідає її волевиявленню та викладений без стороннього примусу. Дані про те, що позивач наполягала на проведенні експертизи пошкодженого майна або оскаржувала висновки страхової компанії в матеріалах справи відсутні.

Встановлено і не заперечується сторонами, що відповідачем перераховано на особистий рахунок власника транспортного засобу суму коштів в розмірі 6589,62 гривень у якості страхового відшкодування.

Зазначене свідчить про те, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджується заявою позивача про страхове відшкодування та відповідає вимогам статті 30, пункту 34.4 статті 34 та пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV.

Позивач скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав страхове відшкодування, а ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі погодженого зі страховою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в справі № 569/13697/15-ц (провадження № 61-5424св18).

Отже, факт перерахування ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.

Посилання позивачів на висновок експертного дослідження не спростовує необхідність застосування наведених вище норм права і не вказує на те, що позивач відмовився від своєї заяви, яка в силу частини першої статті 202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно з частиною першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Ураховуючи наведене, страхова компанія під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується Законом № 1961-IV. Звертаючись із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, позивач визначив розмір такого відшкодування, вказавши його у заяві, тобто погодився на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі. Таким чином, слід відмовити в задоволенні позову, пред`явленого до страхової компанії.

Позовні вимоги в частині стягнення із відповідача ОСОБА_3 франшизи у розмірі 2600 гривень підлягають до задоволення.

Судом встановлено на момент ДТП цивільна відповідальність винуватця ДТП застрахована в компанії ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №166160026, з розміром франшизи 2600 гривень.

З огляду на положення ст.ст.12, п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» франшиза підлягає безумовному відшкодуванню винуватцем ДТП відповідачем ОСОБА_3 .

Таким чином, за наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову до відповідача ОСОБА_3 та стягнення з останнього на користь позивачів суми франшизи в розмірі 2600 гривень (по 1300 гривень кожному).

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 526, 979, 990,1194ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, неустойки, франшизи,- задовольнити частково.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , суму франшизи в розмірі 2600 гривень (по 1300 гривень кожному).

Стягнути з ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул.Глибоцицька,44, ;

відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя А.М.Чуванова