справа № 285/1272/23
провадження у справі № 2/0285/443/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23.02.2023 року м. Звягель

Суддя Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області Коцюба О.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2 та залишити спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на проживання разом із нею.

Позовна заява не відповідає вимогам статей 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, остання містить дві вимоги немайнового характеру, зокрема про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які повинні бути сплачені судовим збором, однак позивачем надано до суду квитанції про сплату судового збору лише за одну позовну вимогу.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналогічне положення міститься в п. 10 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014, відповідно до якого подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн. та 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1073,60 грн.

З урахуванням наведеного, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та надати суду підтвердження відповідної сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 176, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За наведених обставин суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказу доплати судового збору у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись статтями 176, 177, 185, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ній недоліків, шляхом подання документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Коцюба