Справа № 158/35/23 Головуючий у 1 інстанції: Требик В. Б.
Провадження № 22-ц/802/310/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Трикош Н. І.,

з участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - Романюка Л. С. ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Служба у справах дітей Ківерцівської міської ради, ОСОБА_3 , про усиновлення, за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Романюка Леоніда Сергійовича на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про усиновлення дитини.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12 січня 2023 року у цій справі заява ОСОБА_1 про усиновлення дитини залишена без руху і останньому надано строк для виправлення недоліків заяви про усиновлення.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини постановлено вважати неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Романюк Л. С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_4 - адвокат Романюк Л. С. та заінтересована особа ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Ківерцівської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча заінтересована особа у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у його відсутності.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Романюка Л. С. слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції з таких підстав.

Визнаючи заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини неподаною і повертаючи цю заяву особі, яка її подала, суд першої інстанції вважав, що заявник не усунув недоліки поданої заяви у встановлений ухвалою суду про залишення заяви без руху строк.

Проте такі висновки суду зроблені з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

За матеріалами справи судом установлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про усиновлення дитини.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 175, 177, 311 ЦПК України, а саме з підстав того, що у поданій заяві не зазначено місце проживання та відомості про стан здоров`я усиновлюваної дитини; не зазначено та не додано доказів, які підтверджують наведені у заяві про усиновлення дитини обставини щодо наявності спільної із ОСОБА_3 дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; невизнання біологічним батьком свого батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_6 та неприйняття участі у її вихованні; не додано документів, що підтверджують право власності або користування жилим приміщенням; не додано належним чином засвідчених копій документів, що додані до заяви та другого його примірника.

26 січня 2022 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Романюком Л. С. засобами поштового зв`язку до суду подано клопотання, у якому на виконання вимог ухвали суду про залишення без руху заяви про усиновлення дитини зазначено місце проживання дитини, а також до заяви додано свідоцтво про народження ОСОБА_1 , висновок про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини ОСОБА_6 , свідоцтво про право власності на нерухоме майно, довідку про склад сім`ї, клопотання ОСОБА_1 про зміну прізвища, імені по батькові дитини та запис заявника батьком дитини, письмові пояснення ОСОБА_3 , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до частини 1 статті 135 ЦК України.

Проте ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини постановлено вважати неподаною та повернуто заявнику.

У статті 175 ЦПК України зазначені вимоги до змісту та форми позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 185 ЦПК України).

Як передбачено частиною 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За положеннями частини 1, 2 статті 311 ЦПК України заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; медичний висновок про стан здоров`я заявника; довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; інші документи, визначені законом.

Колегія суддів вважає, що заявник ОСОБА_1 виконав вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про усиновлення дитини особі, яка її подала.

На думку апеляційного суду не зазначення у заяві про усиновлення дитини відомостей про стан здоров`я дитини, не надання документу, що підтверджує право власності заявника або ж його право користування жилим приміщенням, не подання доказів, які підтверджують наведені у заяві обставини (невизнання біологічним батьком свого батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_6 та неприйняття участі у її вихованні) не дають суду підстав для визнання заяви про усиновлення дитини неподаною і повернення її заявнику, оскільки заявник ОСОБА_1 до своєї заяви про усиновлення дитини додав висновок про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, а також у заяві зазначив, що він з дружиною побудував власний будинок, який планують здати в експлуатацію у 2023 році, а наразі вони проживають у будинку, який належить бабусі дружини - ОСОБА_7 . Окрім того заявник додав письмові пояснення ОСОБА_3 , у якій остання зазначила, що відомості про батька дитини зазначені на підставі частини 1 статті 135 СК України, а також, що їй не відомо хто є батьком дитини - ОСОБА_6 .

Згідно з частиною 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (частина 1 статті 196 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до пунктів 5, 7, 8 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Суд повинен уникати надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі, зокрема, з підстав: не зазначення у заяві відомостей про стан здоров`я усиновлюваної дитини; не подання документу, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; не зазначення доказів, які підтверджують наведені у заяві обставини (невизнання біологічним батьком свого батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_6 та неприйняття участі у її вихованні).

Вказані обставини можуть бути з`ясовані судом на стадії підготовчого провадження відповідно до глави 3 розділу ІІІ ЦПК України.

Надмірний формалізм у тлумаченні процесуального законодавства згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), визнається ЄСПЛ неправомірним обмеженням права на доступ до суду.

Реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви є порушенням права на справедливий судовий захист.

Рівень доступу до суду, передбачений національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві.

Суворе тлумачення національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення процесуального закону, яке б гарантувало особі право на судовий захист, зокрема, звернення з позовною заявою до суду відповідно до приписів частини 1 статті 4 ЦПК, оскільки держава не вправі обмежувати права особи, не маючи на меті захист суспільних інтересів.

Апеляційний суд вважає, що надто суворе тлумачення судом першої інстанції процесуальної норми позбавило заявника доступу до суду і стало перешкодою для розгляду його заяви у суді. Повернення заяви з формальних підстав унеможливило доступ заявника до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів у судовому порядку.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що подання заяви про усиновлення через представника не допускається. Однак заява про усиновлення дитини подана саме ОСОБА_1 , а клопотання про усунення недоліків представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Романюком Л. С.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому постановлене судове рішення слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Романюка Леоніда Сергійович задовольнити.

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року у цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді