єдиний унікальний номер справи 531/500/22
номер провадження 2/531/20/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

представника позивача Кумечко М.С.,

представника третьої особи Жолонко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Кумечко Марини Сергіївни, до Карлівської міської ради, ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю імені А.Л. Фисуна (Товариство з обмеженою відповідальністю «Лип`янка»), про визнання протиправним дій суб`єкта владних повноважень та скасування права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18 жовтня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337 та передачу її у власність ОСОБА_2 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 61303443 від 27 листопада 2021 року та припинити в Державному реєстрі прав запис про право власності 44790687 за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337; скасувати договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 02 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю імені А.Л. Фисуна () на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337, та скасувати рішення про його державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62146858 від 08 грудня 2021 року, здійснений державним реєстратором Виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Полтавської області Гмиря Максимом Анатолійовичем, і припинити у Державному реєстрі прав запис про інше речове право: 45537048; стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтувані тим, що позивач неодноразово, з 2019, звертався з заявами про надання дозволу на розробку проектної документації щодо відведення земельної ділянки у власність до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, та отримав Наказ №3872-СГ від 26.05.2021 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою». Було здійснено реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер :00:001:0337. Після державної реєстрації земельної ділянки, позивач 28.08.2021 звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:001:0337 та передачу у власність в порядку приватизації. Незважаючи, що за проектом землеустрою гр. ОСОБА_1 було сформовано земельну ділянку, і що він, маючи правомірні очікування на отримання земельної ділянки у власність, вживав заходів для оформлення у власність ділянки, відповідач передав її у власність ОСОБА_2 . Рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради розглядалося клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, за результатом якого є Рішення третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», і одночасно, на цій же сесії, було видано Рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» на ім`я ОСОБА_2 . При цьому, Карлівська міська рада зволікала з видачею позивачу Рішення, що підтверджується заявою позивача про видачу від 02.11.2021. Рішення позивачу було видано лише 09.11.2021. Після звернення до державного реєстратора з метою реєстрації права власності, 11.11.2021 було отримано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за номером 61519422, оскільки земельна ділянка перебуває у власності іншої особи. Земельна ділянка на території Карлівської міської ради розміром 2.0000 га є сформованою (визначено її площу, межі, присвоєно кадастровий номер :00:001:0337, відомості про дану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру та розміщено на публічній карті України), тому Карлівська міська рада, передавши спірну земельну ділянку у власність гр. ОСОБА_2 , порушила право позивача на правомірне очікування отримання земельної ділянки у власність. ОСОБА_2 отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою пізніше за позивача, після надходження проекту землеустрою позивача до Карлівської міської ради. Датою відкриття Поземельної книги на дану земельну ділянку є дата державної реєстрації земельної ділянки 12 липня 2021 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробленого на замовлення гр. ОСОБА_1 , а номер поземельної книги кадастровий номер. Позивач, не порушуючи норми земельного законодавства, замовив та розробив проект землеустрою, чим відповідно сформував земельну ділянку у державному земельному кадастрі за кадастровим номером :00:001:0337. ОСОБА_2 , набуту у власність спірну земельну ділянку, передала у користування, на підставі договору оренди землі від 02.11.2021 ТОВ Імені А.Л.Фисуна.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додала, що 12.07.2021 розроблено проект та присвоєно кадастровий номер, тобто сформовано земельну ділянку, Наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №3872-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» видана 26.05.2021. Також зазначила, що закон №1423-IX від 28 квітня 2021 року , яким внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, та на який посилається представник третьої особи у своїх поясненнях, набрав чинності 27.05.2021. Представник відповідача Карлівської міської ради до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причина неявки не вдома. Заяви чи клопотання, відносно розгляду справи 25.04.2023, не надходили. У раніше поданому запереченні зазначають, що Рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 згідно чинного законодавства і не було порушено права інших громадян. Також зазначено, що Карлівська міська рада, на цьому ж засіданні, не мала законних підстав у відмові прийняти рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи заперечив, щодо задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому поясненні.

Суд, заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази, окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі заяви позивача 26.05.2021 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області було видано Наказ №3872-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» (а.с.24). Було здійснено реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер :00:001:0337.

Після державної реєстрації земельної ділянки, позивач 28.08.2021 звернувся до Карлівської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення площею 2,0000га, кадастровий номер :00:001:0337 та передачу у власність в порядку приватизації (а.с.45).

Рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18.10.2021 (а.с.47), розглядалася заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, за результатом якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:001:0337 для ведення особистого селянського господарства, на території Карлівської міської ради за межами с.Лип`янка Полтавського району Полтавської області; передано ОСОБА_1 вказану земельну ділянку у власність; встановлено ОСОБА_1 обмеження по використанню земельної ділянки згідно проекту відведення; дозволено ОСОБА_1 оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку. Дане Рішення позивачем було отримано лише 09.11.2021 на підставі заяви його представника від 02.11.2021 (а.с.48).

Після отримання позивачем зазначеного вище рішення, його представник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лисиці І.О. з заявою про державну реєстрацію та 11.11.2021 було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №61519422, через наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (а.с.50).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.61-63), на підставі рішення органу місцевого самоврядування, що видане 18.10.2021 Карлівською міською радою, 29.10.2021 було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :00:001:0337, за ОСОБА_2 .

Відповідно до Протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань регулювання відносин, охорони навколишнього середовища та санітарного стану (а.с.58-60), від 22.09.2021 на порядку денному стояло питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 .

Відомості про подання ОСОБА_3 заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою у матеріалах справи відсутні.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним, що визначено у п.2 ч.2 ст.16 ЦК України.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо визнання недійсними та скасування рішення Карлівської міської ради.

Згідно ч.1 ст.122 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.118 ЗК України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Частиною 9 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно абз.4 ч.3 чт.123 ЗК України, у разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність та користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до пукту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (п.109 Порядку).

Постановою Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 700/316/20-ц, суд установив, що звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (ст. 121 Земельного кодексу України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.

Тож, вказаною постановою визначено, що надання дозволів на виготовлення проєкту землеустрою на одну і ту ж ділянку декільком особам цілком правомірне. А у разі спору захищатиметься право тієї особи, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка. Якщо ж ділянка вже була раніше сформована, то захисту підлягатиме право особи, яка раніше звернулась до органу розпорядження землею із проханням затвердити належним чином розроблену та погоджену документацію із землеустрою.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

На підставі заяви ОСОБА_1 , виданого 26.05.2021 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Наказу №3872-СГ було розроблено Проек землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03) (а.с.17-41) за межами населеного пункту на території Карлівської міської ради територіальної громади Полтавського району Полтавської області, було здійснено реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер :00:001:0337.

Рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18.10.2021 було затверджено вказаний вище проект землеустрою; передано ОСОБА_1 вказану земельну ділянку у власність; встановлено ОСОБА_1 обмеження по використанню земельної ділянки згідно проекту відведення; дозволено ОСОБА_1 оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Частиною 4 статті 24 вказаного Закону передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

Відповідно до частин 8 -10 статті 24 Закону, на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позивачем було здійснено формування земельної ділянки з метою отримання її у власність (на підставі рішення органу місцевого самоврядування) із земель за межами населеного пункту на території Карлівської міської ради територіальної громади Полтавського району Полтавської області, внаслідок чого здійснена державна реєстрація земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номера, яка проведена на основі поданої заяви та документації із землеустрою, а речове право на земельну ділянку не зареєстровано за ОСОБА_1 не з вини заявника. Позивач не зволікав із подачею документів на затвердження, подав їх за визначеною процедурою, проте рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність отримав не відразу після винесення, а лише після звернення з відповідною заявою 02.11.2021.

Вказане підтверджено наданими до суду копіями документів.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, висловлено позицію про те, що може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи.

Проте, державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку була проведена за іншою особою, за ОСОБА_2 , яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою пізніше за позивача, після надходження проекту землеустрою позивача до Карлівської міської ради на затвердження.

Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії.

Так, згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55, 56 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та відшкодування за рахунок органів місцевого самоврядування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю...

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування прийнятих внаслідок цього рішень.

Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що Карлівська міська рада, приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою, поданого ОСОБА_3 на одному засіданні, коли також було затверджено проект землеустрою ОСОБА_1 , та, не відразу видавши позивачу копію даного рішення, проігнорувала інтереси позивача, хоча за його проектом землеустрою була сформована земельна ділянка та присвоєно кадастровий номер після отримання Наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.05.2021, таким чином погіршила існуюче становище позивача та не врахувала її законні очікування.

Тому, позовні вимоги щодо визнання недійсним та скасування Рішення третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18 жовтня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337 та передачу її у власність ОСОБА_2 , підлягають до задоволення

Щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , набуту у власність спірну земельну ділянку розміром 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337, передала у користування, на підставі договору оренди землі від 02.11.2021 ТОВ Імені А.Л.Фисуна (а.с.64).

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №918/350/16, висловленими у постанові від 23.01.2018 року, згідно яких, у розумінні приписів наведених норм, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

У постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №357/8110/18 зазначено, що зі скасуванням рішень державних реєстраторів про реєстрацію за позивачем речового права на нерухоме майно - права оренди на спірну земельну ділянку та внесенням відповідних відомостей до Реєстру втрачаються ті правові наслідки, які з них випливають, а саме - скасовується державна реєстрація речового права і особа у відповідності до частини другої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 125 ЗК України вважається такою, що не набула відповідного речового права.

Посилання представника третьої особи, який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю імені А.Л. Фисуна, (ТОВ Лип`янка) у якого спірна земельна ділянка перебуває у користуванні на підставі договору оренди, на закон №1423-IX від 28 квітня 2021 року , яким внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, як на обґрунтування свого заперечення щодо задоволення позовних вимог, де він зазначає, що ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, на момент винесення свого рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 , не мало права розпоряджатись землями громади Карлівської міської ради, не зайшло свого підтвердження, оскільки вазаний Закон набрав чинності 27.05.2021, тоді як Наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №3872-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» виданий 26.05.2021, тобто до набарання Законом чинності.

Отже, з огляду на той факт, що під час передачі у власність земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337 не дотримано вимог, передбачених Конституцією України, Земельним кодексом України та Законів України, з урахуванням приписів ст.ст.203, 215 ЦК України, необхідно скасувати договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 02 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю імені А.Л. Фисуна () на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337, та скасувати рішення про його державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62146858 від 08 грудня 2021 року, здійснений державним реєстратором Виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Полтавської області Гмиря Максимом Анатолійовичем, і припинити у Державному реєстрі прав запис про інше речове право: 45537048.

Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020 року) передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про стасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсним та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав, законодавець уточнив, що ухвалення зазначених рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням , зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 року у справі №569/15704/18.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що судом визнано обґрунтованою позовну вимогу про визнання протиправним та скасування Рішення третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18 жовтня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337 та передачу її у власність ОСОБА_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 61303443 від 27 листопада 2021 року та припинити в Державному реєстрі прав запис про право власності 44790687 за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337, також підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, судові витрати підлягають стягненню із відповідачів у рівних частинах по 496,20 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Кумечко Марини Сергіївни, до Карлівської міської ради, ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю імені А.Л. Фисуна (Товариство з обмеженою відповідальністю «Лип`янка»), про визнання протиправним дій суб`єкта владних повноважень та скасування права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Рішення третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18 жовтня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337 та передачу її у власність ОСОБА_2 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 61303443 від 27 листопада 2021 року та припинити в Державному реєстрі прав запис про право власності 44790687 за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337.

Скасувати договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 02 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю імені А.Л. Фисуна () на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:001:0337, та скасувати рішення про його державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62146858 від 08 грудня 2021 року, здійснений державним реєстратором Виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Полтавської області Гмиря Максимом Анатолійовичем, і припинити у Державному реєстрі прав запис про інше речове право: 45537048.

Стягнути з Карлівської міської ради Полтавської області (, адреса: вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Полтавської області) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати по сплаті судового збору по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 03.05.2023.

Суддя