УХВАЛА

/додаткова/

Справа № 564/2485/21

19 січня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійник П. В.

з участю секретаря судового засідання Зберкун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль заяву представника ОСОБА_1 -адвоката Євгеюка Олександра Євстафійовича про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до Костопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Костопільського районного суду Рівненської області Олійника П.В. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Костопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 29 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, зокрема, представник позивача адвокат Стецюк М.Ю. подав до суду заяву від про залишення позову без розгляду.

09 січня 2023 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 - адвокат Євгеюк О.Є. звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат з позивача ОСОБА_2 на користь третьої особи ОСОБА_1 в розмірі 4000,00 грн. зокрема, витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви адвокат Євгеюк О.Є. послався на положення ч.12 ст.141, ч.1-ч.3 ст.142 ЦПК України. Також зазначив, що позивач вже вдруге залишає аналогічний позов без розгляду без зазначення будь-яких мотивів саме після того, як у справу вступає в якості третьої особи ОСОБА_1 , будинковолодіння якого безпосередньо межує із будинковолодінням ОСОБА_2 , який намагається через суд узаконити самочинно збудоване та відновлене після пожежі 22.10.2018 року будинковолодіння. Вказане будинковолодіння, яке намагається узаконити позивач збудоване по межі двох суміжних земельних ділянок ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 з порушенням існуючих будівельних норм. А тому після того як у справу вступає ОСОБА_1 і надає суду неспростовані докази самочинного будівництва ОСОБА_3 по межі двох суміжних земельних ділянок будинковолодіння по АДРЕСА_1 , останній через свого представника і подає такі заяви про залишення позову без розгляду. А це є свідченням необгрунтованості дій позивача та зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає можливим вирішити питання про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат уданій справі без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в зв`язкуз чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247ЦПК України. Підстав для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат у даній справі з викликом сторін та інших учасників справи суд не вбачає.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, судовим рішенням є, зокрема ухвала.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 59Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ч.1, ч.3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частина 9 ст. 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат дає підстави для висновку про те, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень ч. 12 ст.141 ЦПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. У разі залишення позову без розгляду третя особа має право заявити вимоги про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, третя особа повинна обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову і залишенням його в подальшому без розгляду.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Встановлено, що ухвалою суду від 29 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, зокрема, представник позивача адвокат Стецюк М.Ю. подав до суду заяву від про залишення позову без розгляду.

Суд зазначає, що залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача, це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 12 ст.141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З матеріалів справи встановлено, що третя особа ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечував повністю, вважав позовні вимоги безпідставними, а тому, на думку суду, судові витрати, понесенні третьою особою, слід стягнути з позивача.

Третя особа ОСОБА_1 користувався правовою допомогою адвоката Євгеюка О.Є.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, що 08 листопада 2021 року між ОСОБА_4 та адвокатським бюро Євнеюка Олександра було укладено Договір про надання правової допомоги №81/21, відповідно до умов якого Адвокатське бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: 1) підготування заяви про втуп у справу №564/2485/21 за позовом ОСОБА_2 до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно Клієнта у якості третьої особи, яка не завляє самостійних вимог на предмет спору; 2) після залучення Клієнта в якості третьої особи на стороні відповідача до участі у справі №564/2485/21 за позовом ОСОБА_2 до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, підготувати пояснення по суті позовної заяви; 3) представляти інтереси Клієнта у Костопільському районному суді Рівненської області по справі №564/2485/21 за позовом ОСОБА_2 до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до п.4.1 вказаного договору гонорар Адвокатського бюро складає 4000,00 грн. і підлягає перерахуванню у строк до 10.11.2021 року.

Вищевказані послуги повністю підтверджуються матеріалами справи

Крім того, послуги адвоката було оплачено в повному обсязі, на підтвердження чого заявником надано копію квитанцій до прибуткового ордера №33/21 від 08 листопада 2021 року на суму 4000,00 грн.

Суд погоджується з розрахунком заявника та не вбачає підстав для відмови в задоволенні заяви, враховуючи, що право на стягнення судових витрат у користь третьої особи передбачено ч.12 ст.141 ЦПК України. Враховуючи предмет позову, надані докази та можливі ризики для третьої особи, суд дійшов висновку про те, що такі витрати були фактичними, а їхній розмір є обґрунтованим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подана заява представника третьої особи підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.133, 137, 141, 258, 259, 260 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 -адвоката Євгеюка Олександра Євстафійовича про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до Костопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції.

СуддяП. В. Олійник