Справа № 199/5661/22
(2/199/372/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31.01.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що сторони від шлюбу, який наразі розірвано, мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року стягуються аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні Індустріального ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Одеса). На протязі тривалого часу відповідача не сплачувала призначені судом аліментів в зв`язку із чим у неї виникла заборгованість станом на 28 червня 2022 року в розмірі 17550 гривень, яку вона сплатила у вказану дату, однак продовжує не сплачувати аліменти і дотепер, а тому борг станом на 14 липня 2022 року становить 3510 гривень. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь пеню, на раховану як на вже сплачений борг за аліментами, так і на існуючий, здійснивши розрахунок пені за період з 31 січня 2022 року по 31 липня 2022 року на загальну суму 16672,5 гривень. Також позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року виправлено описку у вищевказаній ухвали суду.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у позові підстав, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, право на подання відзиву не скористалась, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на перебування на лікарняному, що суд не вважає поважною причиною неявки до суду, оскільки до вказаної заяви відповідача відповідних доказів не долучено.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши позивача, його представника та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 01 березня 2014 року по 15 серпня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, а також копіями рішень Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року по справі №199/2027/19 (провадження №2/199/2109/19) та від 20 липня 2022 року по справі №199/1802/22 (провадження №2/199/1425/22), які набрали законної сили, а отже у відповідності до ст.82 ч.5 ЦПК України мають преюдиційне значення для розгляду даної цивільної справи.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, не заперечувалось сторонами та не спростовується матеріалами цивільної справи, спільна дитина сторін після розірвання шлюбу

28 січня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ у справі №199/529/21 (провадження №2-н/199/35/21), яким наказано стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний наказ наразі є чинним, а його копія наявна в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що вищевказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Індустріальному ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження №64698843, відповідно до довідки якого від 14 липня 2022 року №22855 розмір заборгованості відповідача по аліментам на утримання спільного сина сторін за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року складав 17550 гривень, і ця заборгованість була погашена відповідачем лише 28 червня 2022 року. Станом же на 14 липня 2022 року за відповідачем обліковується непогашена заборгованість зі сплати аліментів за червень 2022 року в розмірі 3510 гривень. Копія довідки наявна в матеріалах цивільної справи.

Згідно довідки державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Одеса) від 12 січня 2023 року №1882 станом на 12 січня 2023 року в рамках виконавчого провадження №64698843 відносно відповідача, як боржника, постанова про накладення штрафу в порядку ст.71 ч.14 Закону України «Про виконавче провадження» не виносилась. Копія довідки наявна в матеріалах справи.

Крім того, судом встановлено, що 20 липня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду по суті цивільної справи №199/1802/22 (провадження №2/199/1425/22) ухвалено рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, які стягуються на утримання спільного сина сторін, в розмірі 16980,73 гривень. При цьому означена неустойка (пеня) нараховані на заборгованість за аліментами за період з березня 2021 року по листопад 2021 року (станом на 19 листопада 2021 року), тобто на борг, який є відмінним від боргу, питання про стягнення пені за який наразі розглядається і вирішується даним рішенням суду. Копія вказаного рішення суду від 20 липня 2022 року наявна в матеріалах справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконавче провадження», Конвенції про права дитини.

Так, положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про права дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини.

Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Нормою ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Відповідно до ст.71 ч.14 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання може виникати в тому числі як безпосередньо з актів цивільного законодавства, так і з рішення суду.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом, зокрема , сплата неустойки.

Положеннями ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За змістом ст.ст.8, 9 ЦК України наведені вище положення ЦК України підлягають застосуванню і до регулювання сімейних відносин.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до наступного висновку, керуючись нижчевикладеним.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Для застосування зазначеної вище санкції (пені) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно зі ст.189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Тлумачення ст.196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, зокрема визначених ст.197 СК України, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Разом з тим, аналіз наведених судом вище норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що відповідач, як платник аліментів за рішенням суду, зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Щодо розрахунку пені, то за змістом норм сімейного законодавства пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто у разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки (пені) з розрахунком за такою формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Наведені вище правові висновки та формула розрахунку пені визначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №333/6020/16 та в подальшому неодноразово застосовані Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2020 року по справі №204/1256/19, від 26 лютого 2020 року по справі №208/7353/16-ц, від 22 квітня 2020 року по справі №657/1786/19, від 18 листопада 2020 року по справі №337/3135/17, від 19 січня 2022 року по справі №711/679/21, від 12 квітня 2022 року по справі №381/1553/19.

Щодо спірних правовідносин сторін у даній справі, то судом встановлено і зазначалось вище, що у відповідача в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу виникла заборгованість зі сплати аліментів на спільну неповнолітню дитину сторін сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі 17550 гривень, і цей борг було сплачено лише 28 червня 2022 року. В подальшому відповідач знову перестала сплачувати аліменти, а тому в неї знову виник борг вже за червень 2022 року в розмірі 3510 гривень, який станом на 14 липня 2022 року (день здійснення розрахунку боргу державним виконавцем) не погашено. При цьому державним виконавцем не виносились постанови про накладення штрафу на відповідача в порядку ст.71 ч.14 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин позивачем здійснено розрахунок пені на означений як погашений, так і непогашений борг, при цьому в основу розрахунку за погашений борг взято період з 31 січня 2022 року по 28 червня 2022 року (з розбивкою по місяцям), а за непогашений борг період з 30 червня 2022 року по 31 липня 2022 року, на підставі чого розраховано пеню в загальному розмірі 16672,5 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Однак, із таким розрахунком суд не може погодитись, оскільки позивачем в обох випадках помилково визначено періоди розрахунку: в розрахунку за погашений борг за початкову дату періоду взято дату (останнє число місяця сплати аліментів), в яку борг ще не виник, а за останню дату періоду взято дату погашення боргу, тобто дату, яка не має враховуватись; те ж стосується початкової дати періоду нарахування пені на непогашений борг, а кінцевою датою такого періоду вказано дату, на яку в суду немає достовірних відомостей, що борг не погашено, оскільки розрахунок державного виконавця складено лише станом на 14 липня 2022 року.

Відтак, суд вважає за необхідне самостійно здійснити розрахунок пені, який має наступний вигляд:

1) за січень 2022 року: 3510 гривень (борг за аліментами за січень 2022 року) х 1% х 147 днів прострочення (період з 01 лютого 2022 року по 27 червня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 5159,7 гривень;

2) за лютий 2022 року: 3510 гривень (борг за аліментами за лютий 2022 року) х 1% х 119 днів прострочення (період з 01 березня 2022 року по 27 червня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 4176,9 гривень;

3) за березень 2022 року: 3510 гривень (борг за аліментами за березень 2022 року) х 1% х 88 днів прострочення (період з 01 квітня 2022 року по 27 червня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 3088,8 гривень;

4) за квітень 2022 року: 3510 гривень (борг за аліментами за квітень 2022 року) х 1% х 58 днів прострочення (період з 01 травня 2022 року по 27 червня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 2035,8 гривень;

5) за травень 2022 року: 3510 гривень (борг за аліментами за травень 2022 року) х 1% х 27 днів прострочення (період з 01 червня 2022 року по 27 червня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 947,7 гривень;

6) за червень 2022 року: 3510 гривень (борг за аліментами за червень 2022 року) х 1% х 14 днів прострочення (період з 01 липня 2022 року по 14 липня 2022 року дата здійснення розрахунку боргу державним виконавцем, на яку в суду є достовірності відомості про непогашення відповідачем поточного боргу) = 491,4 гривень.

Таким чином, загальна сума пені за наведеним вище розрахунком суду становить 15900,3 гривень, з яких: 15408,9 гривень пеня, нарахована на погашений борг за період з моменту його виникнення та до погашення (не враховуючи день погашення), 491,4 гривень пеня на поточний борг станом на дату здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості відповідача за аліментами. І саме вказаний загальний розмір пені, оскільки він є меншим за розмір боргу за аліментами (пеня на погашений борг менша погашеного боргу, а пеня на поточний боргу менша за поточний борг) має бути стягнуто з відповідача на користь позивача в порядку часткового задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд також виходив із факту не спростованої відповідачем встановленої законом презумпції вини боржника у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки стороною відповідача не заявлено і не подано суду жодного доказу на підтвердження наявності поважних, об`єктивних та незалежних від волі відповідача причин і обставин, які зумовили неможливість сплати нею повністю чи частково аліментів та допущення виникнення заборгованості.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи положення ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, результат розгляду справи та приймаючи до уваги, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за даною категорією справ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача підтверджені належними доказами судові витрати позивача у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 6202,5 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.3, 27 Конвенції про прав дитини, ст.ст.7, 141, 155, 180, 181, 196, 197 СК України, ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.8, 9, 11, 509, 549, 611, 614 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (; адреса місцезнаходження: 49083, м. Дніпро, вул. Хмельницького Богдана, буд.11), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ) пеню за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 лютого 2022 року по 14 липня 2022 року в розмірі 15900,3 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6202,5 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення суду складено 31 січня 2023 року.

Суддя А.М. Авраменко