Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5917/22 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання Франчука В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/5917/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.

встановив:

Позивач у червні 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість, яка виникла в зв`язку з невиконанням умов договору б/н, укладеного 01 грудня 2013 року між Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що належним чином свої зобов`язання ОСОБА_3 не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 11945,28 грн. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять зокрема і кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки. 07 липня 2021 року банком було направлено спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив до них свої вимоги, проте відповідачами жодних дій з приводу погашення заборгованості виконано не було. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11945,28 грн. за кредитним договором №б/н від 01.12.2013 року, а також понесені судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04 січня 2023 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк». Позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідачі відповідно до ст.1218 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому матеріали справи не містять доказів про те, що відповідачі не проживали разом із позичальником на день його смерті і у передбачений законодавством строк, відмовились від прийняття спадщини. Також судом не враховано, що позичальник мав наявну перед банком заборгованість, а банк своєчасно та в установленому законом порядку звернувся з вимогами до спадкоємців про її стягнення. Також, суд першої інстанції не з`ясував правовий статус квартири, у якій були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та його спадкоємці, а також хто є власником даної квартири.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідачі не скористалися.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 01 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого, останній отримав кредит, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.19).

Згідно даної Анкети-заяви зазначено, що ОСОБА_3 погоджується з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті - https://privatbank.ua/terms/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.112).

28 травня 2021 року за вихідним №SAMDN8007 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Житомирської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, на підставі якої нотаріальною конторою 18 червня 2021 року заведено спадкову справу №266/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Інші заяви про прийняття спадщини не надходили (а.с.109-120).

07 вересня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були направлені листи-претензія від 06.08.2021 року, в яких позивач заявив про свої вимоги щодо погашення заборгованості ОСОБА_3 (а.с.63,64).

Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату смерті ОСОБА_3 , заборгованість за кредитним договором №б/н від 01 грудня 2013 року становила 11945,28 грн. (а.с.8-11).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 . Крім того, обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором і спадкоємцем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини; наявність та розмір спадкового майна; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи те, що судом не здобуто доказів стосовно наявності спадкового майна та його вартості, в межах якої може бути стягнуто заборгованість, а також прийняття спадщини відповідачами після смерті спадкодавця, суд не знайшов підстав для задоволення позову.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень ст.1282 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Враховуючи недоведеність позивачем прийняття відповідачами спадщини після смерті ОСОБА_3 , наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті позичальника, колегія судів погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позову банку до спадкоємців боржника.

Посилання представника позивача на те, що відповідачі фактично прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька, про що свідчать штампи в паспортах про реєстрацію місяця проживання відповідачів та позичальника за однією адресою на момент смерті ОСОБА_3 , колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять належних доказів про постійне проживання відповідачів разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а копії паспортів дану обставину не доводять.

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд повинен був самостійно встановити обсяг майнових прав, що увійшли до складу спадщини, та оцінити їх в грошовому еквіваленті є безпідставними, оскільки диспозитивність цивільного судочинства унеможливлює витребування доказів за ініціативою суду, а позивач своїми правами щодо предмета спору, у тому числі щодо витребування доказів, відповідно до приписів статті 81 ЦПК України не скористався.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, вони були предметом дослідження в судовому засіданні, суд дав їм належну оцінку і вони не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке згідно приписів п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, і законодавець не пов`язує настання таких наслідків із неправильним вирішенням справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув дану справу в порядку спрощеного провадження, про що свідчить ухвала суду від 19 серпня 2023 року про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянути справи у спорах щодо спадкування.

Разом з тим, предметом даного спору є стягнення зі спадкоємців померлого боржника на користь позикодавця (кредитора) заборгованості за кредитним договором, тобто даний спір виник із правовідносини щодо спадкування.

Таким чином, районний суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Оскільки наслідки порушення вказаних норм процесуального права є безумовною підставою для скасування судового рішення, незважаючи на те, що спір з правової точки зору судом першої інстанції вирішено правильно, тому апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 березня 2023 року.

Головуючий Судді