Ухвала

26 січня 2023 року

м. Київ

справа № 390/1457/21

провадження № 61-1230ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року у справі за заявою неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила суд видати обмежувальний припис, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , яким:

- заборонити ОСОБА_1 наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , а саме: місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; місця навчання: Соколівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Соколівської сільської ради Кропивницького району, Кіровоградської області, розташованого за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, просп. Соколівський 1-Б, або будь-якого іншого місця проживання чи навчання ОСОБА_2 ;

- заборонити ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

- заборонити ОСОБА_1 ведення листування, телефонних переговорів

із ОСОБА_2 або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто

і через третіх осіб.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 06 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року, у задоволенні заяви

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року відмовлено

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником

ОСОБА_3 , задоволено частково.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року втратила законну силу.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Шепеленко А. О., задоволено.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 06 грудня 2021 року скасовано.

Заяву неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 задоволено.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, а саме:

заборонено ОСОБА_1 наближатися ближче ніж на 100 метрів до самого ОСОБА_2 , до місця його проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , а саме:

місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

місця навчання: Соколівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів Кропивницького району, Кіровоградської області за адресою: проспект Соколівський, 1- Б,

с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградської області;

або будь-якого іншого місця проживання чи навчання ОСОБА_2 під час дії обмежувального припису;

заборонено ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори

із ОСОБА_2 або контактування з ним через інші засоби зв'язкуособисто і через третіх осіб;

Встановлено строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців, з часу проголошення даного судового рішення.

19 січня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року (надійшла до суду 24 січня

2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць