Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/32/23
Єдиний унікальний №733/898/22
Рішення

Іменем України

16 лютого 2023 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого-судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження цивільну справу за позовом Ічнянської міської ради, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

установив:

У листопаді 2022 року Ічнянська міська рада, як орган опіки і піклування, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не приймає участі в його вихованні, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально і матеріально не підтримує дитину та взагалі з нею не спілкується. Неповнолітній ОСОБА_2 проживав із батьком до його смерті, а після проживає з мачухою ОСОБА_3 . Із метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь державного закладу, у якому буде перебувати дитина або на користь законного представника дитини, у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відзиву на позов відповідачкою не подано.

Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Батько дитини - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Як убачається з характеристики № 69 від 22.09.2022 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживає. На території села вона не проживає вже декілька років, а за час проживання характеризується з негативної сторони, так як ніде не працювала, зловживала алкогольними напоями. Має двох дітей, життям яких вона не цікавилась, менший син ОСОБА_2 проживав з батьком до його смерті, мати участі в його житті та вихованні не брала (а.с. 11).

Неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с. 17), де і проживає на даний час разом зі своєю мачухою ОСОБА_3 , так як його батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актом обстеження від 22 вересня 2022 року (а.с. 12).

ОСОБА_2 навчається на першому курсі в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Ічнянський професійний аграрний ліцей» за професією слюсар з ремонту сільськогомподарських машин та устаткування. Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва. Водій автотранспортних засобів» (а.с. 14).

Як видно з листа Ічнянського професійного аграрного ліцею № 08-29/124 від 26.09.2022 року, за час перебування ОСОБА_5 у ліцеї його мати ОСОБА_6 жодного разу до навчального закладу не приходила, не відвідувала установчі збори учнів І курсу, не зв`язувалась з керівниками групи та не цікавилась навчанням свого сина (а.с. 16).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради № 175 від 02 листопада 2022 року, останній затвердив висновок органу опіки та піклування Ічнянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13), що й зазначено у вказаному вище висновку (а.с. 15).

Згідно ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН, 20 листопада 1959 р. (принцип 6, 8), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина повинна при всіх обставинах бути серед тих, хто першим отримує захист і допомогу.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 21 квітня 2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб.

Аналізуючі зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до якого згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України повинна бути позбавлена батьківських прав.

Будь-яких доказів на спростування зазначеного вище відповідачкою не подано.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то в цій частині вони задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено.

Разом із тим, визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на дитину або установи є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки.

При цьому суд також враховує, що цивільним-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, а за відсутності визначеної в установленому порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана неповнолітня дитина, виконання рішення суду про стягнення аліментів на ОСОБА_2 буде неможливим.

Оскільки при подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути у дохід держави 992,40 грн судових витрат.

Керуючись ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, ст. 166 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Ічнянської міської ради, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженку с. Іл-Поляна Благовіщенського району, Башкирія, батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог Ічнянської міської ради, як органу опіки та піклування, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Ічнянська міська рада Чернігівської області, місце розташування: площа Т.Г. Шевченка, 1, м. Ічня, Чернігівська область, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 16 лютого 2023 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик