Справа №613/334/22 Провадження № 2/613/70/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Харченка С.М., за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, уточнивши її просить: визнати за нею право власності на Ѕ частину: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , автопричіпу ТХ ПА 004, д.н. НОМЕР_1 , «Appl Mac Book», «Appl IPhon 12 Pro, телевізора «Smart ON VIP», блендера погружного «CORENJE», термоса «Elektrolux Z7545», кінотеатра ВВК, пральної машини «Zanussi», холодильника «Sumsung». Судові витрати стягнути з відповідача.

Позов мотивує тим, що вони з ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 03.08.2022 року до 06.05.2022 року. 06.05.2022 року шлюб було розірвано. У період шлюбу ними була придбана за договором купівлі продажу квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Також, як зазначає позивач, перебуваючи у шлюбі ними спільно було придбано автопричіп ТЗ ПА-004 д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, за час перебування у шлюбі сторонами було придбано наступне майно: «Appl Mac Book», «Appl IPhon 12 Pro, телевізор «Smart ON VIP», блендер погружений «CORENJE», термос «Elektrolux Z7545», кінотеатр ВВК, пральну машину «Zanussi», холодильник «Sumsung». Після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Позивач зазначає, що оскільки майно було придбане нею та відповідачем в період шлюбу, воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому вона має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визнання за нею права власності на Ѕ частку спірного майна в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також позивач зазначає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК Україною. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В зв`язку з викладеним вище позивач звернулася до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до змісту якої просила розгляд справи, призначений на 23.01.2023р., проводити за її відсутності. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягала, судові витрати по справі з відповідача просила не стягувати, зазначила, що залишає їх за собою.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Колєснік І.А. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надав заяву, відповідно до змісту якої сторона відповідача заявляє суду про повне визнання позову, при цьому уточнив, що питання про визнання позову відповідач його представник узгодили, визнання позову є самостійним та усвідомленим рішенням відповідача. Питання щодо розподілу судових витрат просив вирішити з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. Також зазначив, що зі змістом заяви та про правові наслідки визнання позову відповідач обізнаний, справу просив розглядати без участі відповідача та його представника в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та сторони відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в межах заявлених вимог, з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 3 серпня 2002 року перебували у шлюбі (а.с.35).

Відповідно до копії рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 6 травня 2022 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.36).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 15 жовтня 2022 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Згідно копії Договору купівлі-продажу від 25.06.2005 року, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_2 купив квартиру за номером АДРЕСА_2 (а.с.84).

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №1155051 від 25.06.2005 року ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-договору є набувачем квартири АДРЕСА_3 (а.с.85).

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7628426 від 29.06.2005 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2005 року є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.86).

Згідно Довідки КП «Богодухівське бюро технічної інвентаризації» №168 від 17.06.2022 року, станом на 31.12.2022 р., власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області, 25.06.2005р. за реєстром №150, зареєстрованого КП «Богодухівське БТІ» в книзі 13, номер запису 1631 (а.с.38).

Згідно Довідки ТСЦ МВС №6343 Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) №31/20/3-2аз від 26.10.2022 року, станом на 26.10.2022 року ТЗ ПА-004 н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на гр. ОСОБА_2 14.07.2016р. в ТСЦ№6343 (а.с.88).

Факт придбання сторонами іншого спірного майна, у період перебування ними у шлюбі, а саме: «Appl Mac Book», «Appl IPhon 12 Pro, телевізора «Smart ON VIP», блендера погружного «CORENJE», термоса «Elektrolux Z7545», кінотеатра ВВК, пральної машини «Zanussi», холодильника «Sumsung» підтверджується наявними в матеріалах квитанціями та їх копіями на придбання вищевказаних товарів (а.с.45)

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Як встановлено судом, сторони з 03.08.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, та саме під час перебування у шлюбі придбали наступне майно квартиру АДРЕСА_3 ; автопричіп ТХ ПА 004, д.н. НОМЕР_1 ; «Appl Mac Book», «Appl IPhon 12 Pro, телевізор «Smart ON VIP», блендер погружний «CORENJE», термос «Elektrolux Z7545», кінотеатр ВВК, пральну машину «Zanussi», холодильник «Sumsung».

Враховуючи викладені положення закону на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що спірне майно придбано сторонами саме під час шлюбу. Жодних належних та допустимих доказів того, що майно набуто виключно або частково за кошти, які належали особисто відповідачу ОСОБА_2 , стороною відповідача надано не було.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розв`язуючи порушені в позові питання суд виходить із такого.

Згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, а також враховуючи підтверджений позивачем документально факт придбання вищевказаного спірного майна саме в період шлюбу подружжя, суд виходить із презумпції права спільної сумісної власності подружжя на спірне майно, також те, що стороною відповідача обставини, викладені в позовній заяві та позовні вимоги визнані, що вбачається зі змісту заяви представника відповідача від 23.01.2023 року, тим самим обставини справи, викладені у позовній заяві стороною відповідача також не оспорюються, за таких обставин, суд вважає за необхідне визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя вищевказане майно та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спірного майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 ; автопричіпу, ТХ ПА 004, д.н. НОМЕР_1 ; «Appl Mac Book», «Appl IPhon 12 Pro, телевізору «Smart ON VIP», блендеру погружного «CORENJE», термосу «Elektrolux Z7545», кінотеатру ВВК, пральної машини «Zanussi» та холодильника «Sumsung».

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони обґрунтовані та законні.

Зважаючи на подану суду позивачем заяву від 23.01.2023 року, питання щодо стягнення судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.7,10,76,81, 82, 133,136,141, 244-245, 247, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКОПП НОМЕР_4 , право власності на Ѕ частину: квартири АДРЕСА_3 ; автопричіпа ТХ ПА 004, д.н. НОМЕР_1 ; «Appl Mac Book», «Appl IPhon 12 Pro, телевізора «Smart ON VIP», блендера погружного «CORENJE», термоса «Elektrolux Z7545», кінотеатра ВВК, пральної машини «Zanussi», холодильника «Sumsung».

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ