ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2823/21 Головуючий суддя І інстанції Овдієнко В. В.
Провадження № 22-ц/818/286/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із трудових правовідносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 вересня 2022 року, ухвалене у складі головуючого судді Овдієнко В.В., у справі № 621/2823/21 за позовом ОСОБА_1 до голови Зміївського РО УТМР Дремлюги Володимира Степановича про визнання неправомірним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до голови Зміївського РО УТМР Дремлюги В. С. з наступними вимогами: визнати Наказ № 16 від 13.08.2021 про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани до нього, неправомірним та скасувати його, стягнути на його користь з відповідача судові витрати у розмірі 908 грн 00 коп.

На обґрунтування позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що 20.07.2016 згідно з Наказом № 14 від 20.07.2016 він був прийнятий на роботу до Зміївської РО УТМР на посаду єгеря, по сумісництву, з неповним робочим днем. Згодом 01.02.2021 був переведений на основне місце роботи з неповним робочим днем. В 1986 року він був обраний головою Соколівського ПМК.

Згідно Наказу № 16 від 13.08.2021 на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення вимоги ст. ст. 12, 14, та 39 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", посадової інструкції єгеря Зміївського РО УТМР, що виражається в перевищені службових обов`язків та спричинило моральні та матеріальні збитки членам УТМР.

Весь час він сумлінно та добропорядно виконував свою роботу і ніколи не порушував покладених на нього обов`язків, дотримувався інструкції та діяв згідно законодавства України, порушень трудової дисципліни не мав. Більш того, за сумлінну працю неодноразово був нагороджений Почесними грамотами та грошовими коштами. Інвалід другої групи.

08.08.2021 в обході № 4 приблизно о 14:00 годині біля с. Соколове він помітив на дорозі загального користування під мережею ЛЕП, приблизно 150 метрів від ставка, автомобіль "ДЕО" і двох чоловіків, які готувались до полювання. Підійшовши до них він привітався, показав їм жетон єгеря та посвідчення, але вони ніяк не відреагували. Лише за третім разом йому були надані документи. При перевірці відстрільних карток пернатої дичини він виявив, що картки оформлені на ім`я: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на полювання в с. Кравцов, що відноситься до Харківського району і вони не є членами УТМР Зміївського РО. Згідно Наказу № 14 в першу чергу мають видаватись мисливцям у закріплених угіддях за місцем мешкання. Отже він повідомив мисливцям про те, що вони намагаються розпочати полювання не за місцем, вказаним у відстрільних картках, порушують техніку безпеки, полюючи під мережею ЛЕП (Правила охорони електричних мереж від 04.03.1997 із змінами КМ № 161 від 22.03.2017), що категорично заборонено і може призвести до трагічних наслідків. Крім того, в останні дні літа діти відпочивають на ставку. Полювання в цьому місці може закінчиться нещасним випадком на полюванні, і він запропонував поважним мисливцями продовжити полювання за місцем, вказаним у відстрільних картках, а саме в с. Кравцове, що знаходиться за 15 км від місця їхнього перебування. Про свої дії він в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у телефонному режимі доповів голові Зміївського РО УТМР Дремлюзі В. С.

На продовження полювання в місці призначення за відстрільними картками мисливці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовились, адже вони розраховували на полювання де їм подобається, не враховуючи спроможність пропуску, незважаючи на дотримання техніки безпеки. В розмові вони повідомили, що голова Зміївського РО УТМР Дремлюга В. С. дозволив їм полювати в угіддях, де їм заманеться і, що вони не повинні надавати свої документи для здійснення перевірки.

Мисливці запропонували йому повернути відстрільні картки, якщо він поверне їм грошові кошти, сплачені ними в розмірі 1 200 грн 00 коп., з розрахунку по 600 грн 00 коп. за одну відстрільну картку, що він і зробив, претензій та зауважень з боку останніх йому повідомлено не було.

В присутності старшого єгеря ОСОБА_4 , єгерів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , він, в усній коректній формі пояснив голові Зміївського РО УТМР Дремлюзі В.С. всі обставини справи, але це не було зафіксовано актом про надання пояснень.

Більш того, він, як голова Соколівського ПМК запропонував ОСОБА_8 , показати платіжні доручення про сплату, та книгу реєстрації відстрільних карток пернатої дичини виданих мисливцям: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в чому йому було відмовлено. Також ним було зазначено, що згідно відстрільних карток, виданих ОСОБА_8 , мисливцям неможливо виконати п. 36 (Наказу № 14) забезпечити виконання порядку обліку, видачі і повернення відстрільних карток, обліку добутої дичини, організації та проведення полювань, адже полювання мало місце в угіддях Зміївського УТМР, а оформлені в с. Кравцове, що відноситься до Харківського району і, тим самим, він не дотримується Наказу № 14, а саме: п.п. 13, 19, 20, 22, 28, 30, 32, 33 цього Наказу.

Згідно Наказу № 16 від 13.08.2021, 08.08.2021 єгерем ОСОБА_1 в обході № 4 біля с. Соколово були зупинені мисливці, члени УТМР - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які готувались до полювання в обході № 4 Зміївської РО УТМР. При перевірці документів на право полювання виявилось, що вказані вище мисливці мали при собі всі необхідні документи та відстрільні карки на пернату дичину в угіддях Зміївського РО УТМР згідно ст. 14, 17 Закону України "Про мисливське господарство та полювання". Але це не відповідає дійсності, адже відстрільні картки були видані на полювання в с. Кравцове, що відноситься до Харківського району. Отже голова Зміївського РО УТМР Демрюга В. С. не враховував його пояснення, обставини, його попередню роботу, ступінь тяжкості вчиненого, як того зобов`язує ст. 149 КЗпП України.

Своїми діями голова Зміївського РО УТМР Демрюга В. С. спотворив його пояснення та виклав їх у Наказі № 16 з грубими помилками, чим порушив вимоги ст. ст. 147-149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення.

Отже вважав, що голова Зміївського РО УТМР Демрюга В. С., зловживаючи своїм службовим станом, і старший єгер ОСОБА_4 , єгері: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є його підлеглими і не можуть супротивитись його наказам, порушує його права.

Він не завдавав матеріальних та моральних збитків мисливцям: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вважав, що застосування до нього стягнення у виді догани є неправомірним та необґрунтованим.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_9 адвокат Галаван З.С. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати, та новим рішенням позов задовольнити в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що відповідач голова Зміївської РО УТМР Дремлюга В.С. у суді першої інстанції просив про залучення в якості співвідповідача Зміївську РО УТМР. Проте зазначене клопотання місцевий суд не розглянув, не вислухав думку повивача та її представника, не дав можливості надати клопотання про залучення по справі співвідповідача, що призвело до ухвалення незаконного рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що трудовий спір з приводу неправомірності дисциплінарного стягнення виникає між працівником і роботодавцем, а не органом чи посадовою особою, яка застосовує дисциплінарне стягнення оскільки в позовній заяві зазначено, що саме неправомірні дії ОСОБА_8 призвели до видання незаконного наказу про притягнення позивача до дисциплінарного стягнення, що по суті й оскаржується.

Позивач мав бажання бути присутнім під час ухвалення рішення, надати додаткові пояснення та докази, однак продовження військових дій на території Харківської області та введенням в країні воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не дало йому змоги приїхати до суду на призначене судове засідання 19.09.2022 року.

Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано послався в рішення на правову позицію висловлену у постанові Великої палати Верховного суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, оскільки відповідно до п.42 цієї постанови зазначено що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що за змістом норм трудового законодавства, трудовий спір з приводу неправомірності дисциплінарного стягнення виникає між працівником і роботодавцем, а не органом чи посадовою особою яка, застосовує дисциплінарне стягнення.

Вказав, що у даному випадку, оскільки голова Зміївської РО УТМР Дремлюга В. С. є посадовою особою, що застосував дисциплінарне стягнення, однак він не є стороною в трудовому договорі, оскільки не є роботодавцем в розумінні норм КЗпП України, тому є у цій справі неналежним відповідачем.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

У статті 51 ЦПК України передбачено наступний порядок для залучення до участі у справі співвідповідача та заміни неналежного відповідача:

1. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

2. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

3. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

4. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

Судом першої інстанції встановлено, що Зміївська районна організація УТМР діє відповідно до Статуту Громадської організації "Українське товариство мисливців і рибалок" (у новій редакції), затвердженого 26.05.2016, зареєстрованого за рішенням Головного територіального управління юстиції у м. Києві 12.07.2016 №872 (а. с. 71-102).

За Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Протоколу конференції Зміївської районної організації УТМР від 25.04.2015, Наказу № 7 по Зміївській районній організації УТМР від 25.04.2015, Витягу із списку підпорядкованих відокремлених підрозділів (місцевих осередків) УТМР, які діють із статусом юридичної особи (додаток до постанови Позачергового з`їзду делегатів УТМР 26.05.2016 № 1-2) вбачається, що з 25.04.2015 ОСОБА_8 є головою Зміївського РО УТМР (а. с. 70, 162-164).

Згідно трудової книжки Серія НОМЕР_1 , пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААА № 711667, посвідчення № 0812, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, інвалідом ІІ групи, причина інвалідності - загальне захворювання, 20.07.2016 був прийнятий на роботу до Зміївської РО УТМР на посаду єгера за сумісництвом з неповним робочим днем, 01.02.2021 переведений на основне місце роботи з неповним робочим днем (а. с. 13-15, 31).

Відповідно до посадової інструкції, з якою єгер ОСОБА_1 був 23.09.2020 ознайомлений під підпис, він має право: приймати рішення в рамках своїх посадових обов`язків; відповідно до Закону України "Про мисливське господарство та полювання": має право під час проведення рейдів по охороні мисливських угідь, знаходитись з особистою або службовою зброєю; доставляти в органи внутрішніх справ, місцеві органи влади осіб, які порушують вимоги законодавства в галузі навколишнього природного середовища та охорони тваринного світу; перевіряти в юридичних та фізичних осіб документи на право полювання, та добування мисливських тварин, зупиняти транспортні (плавучі) засоби та проводити їх огляд та огляд речей, знарядь полювання, добутої продукції та інших предметів; вимагати від фізичних та юридичних осіб припинення дій, які приводять до загибелі тварин та порушення їх середовища помешкання; вилучати в осіб, які порушують правила полювання, знаряддя добування тварин, транспортні (плавучі) засоби, обладнання і предмети, що були знаряддям порушень, незаконно добутих тварин та іншу продукцію полювання, а також відповідні документи; складати протоколи про порушення правил полювання, інших встановлених цим Законом вимог (а. с. 48-49).

З доповідної ст. єгера Зміївської РО УТМР Виходцева А. П. від 09.08.2021 вбачається, що 08.08.2021 в угіддях обходу № 4 Зміївської РО УТМР, єгером ОСОБА_1 були зупинені мисливці ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , біля свого автомобіля, які готувалися до проведення полювання. При перевірці документів єгером ОСОБА_1 виявилося, що вказані вище мисливці мали необхідні документи на право полювання згідно чинного законодавства України. Але єгер ОСОБА_1 відібрав у членів УТМР ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відстрільні картки, видані Зміївською РО УТМР та видав мисливцям по 600 гривень і попередив, щоб вони більше не з`являлись в угіддях, чим порушив вимоги посадової інструкції та перевищив свої службові обов`язки. Просив вжити заходи дисциплінарного впливу до єгера ОСОБА_1 (а. с. 53, 136).

12.08.2021 головою Зміївської РО УТМР Дремлюгою В. С., ст. єгером ОСОБА_4 , бухгалтером ОСОБА_11 складено акт про те, що єгер Зміївської РО УТМР ОСОБА_1 відмовився написати пояснювальну записку. 08.08.2021 єгер ОСОБА_1 в обході № 4 біля села Соколово у мисливців ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , не зафіксувавши ніяких порушень з їхнього боку, відібрав відстрільні картки, не склавши ніяких протоколів, і видав їм по 600 грн, чим порушив посадову інструкцію, чинне законодавство України та перевищив свої службові повноваження. Про вказані порушення свідчать заяви членів УТМР ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і доповідна ст. єгеря ОСОБА_4 . По факту вказаного вище порушення єгеру ОСОБА_1 було запропоновано написати пояснювальну записку, в якій надати письмове пояснення. ОСОБА_1 відмовився надати письмове пояснення, мотивуючи своїм небажанням (а. с. 51).

Наказом голови Зміївської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок ОСОБА_8 № 16 від 13.08.2021, за порушення вимоги ст. ст. 12, 14 та 39 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", посадової інструкції єгера Зміївської РО УТМР, що виражається в перевищенні службових обов`язків, що спричинило моральні і матеріальні збитки членам УТМР, оголошено єгеру ОСОБА_1 догану, зобов`язано єгера ОСОБА_1 в дводенний термін повернути мисливцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконно вилучені відстрільні картки на пернату дичину, видані Зміївською РО УТМР в закріпленні угіддя, попереджено єгера ОСОБА_1 , що в подальшому при виявленні порушень з його боку, до нього будуть застосовані більш рішучі заходи дисциплінарного впливу, а саме звільнення з займаної посади (а. с. 12, 54).

Згідно акта від 19.08.2021, складеного Комісією в складі: старшого єгера ОСОБА_4 , єгерів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , єгер ОСОБА_1 був в усній формі ознайомлений з наказом № 16 по Зміївській РО УТМР від 13.08.2021 та відмовився його підписувати. Копія цього наказу була видана ОСОБА_1 особисто на руки (а. с. 50, 55).

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Статтею 221 КЗпП України передбачено, що трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) місцевими загальними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і роботодавцем, застосовується незалежно від форми трудового договору. Установлений порядок розгляду трудових спорів не поширюється на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об`єднань громадян за рішенням органів, що їх обрали.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статей 4, 5 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Пред`являючи даний позов, ОСОБА_1 в якості відповідача зазначив голову Зміївського РО УТМР ОСОБА_8 .

Інших осіб судом першої інстанції до справи у якості співвідповідачів не залучалося.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на той факт, що відповідачем було заявлено клопотання про залучення у якості відповідача Зміївське РО УТМР проте судом першої інстанції воно не розглянуто, колегія суддів відхиляє, оскільки саме на позивача, а не відповідача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Відповідна заява відповідача за змістом вищевказаної норми ст. 51 ЦПК України є недостатньою для суду для заміни відповідача чи залучення співвідповідача оскільки позивач не заявив вчасно в суді першої інстанції клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин) та не довів під час апеляційного перегляду справи, що він не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення належного співвідповідача чи заміну неналежного відповідача, хоча про такі підстави прямо заявив в суді першої інстанції неналежний відповідач, але позивач на це відповідним чином не відреагував і своїм правом на заміну неналежного відповідача чи залучення належного співвідповідача не скористався. Відповідачем у справі був керівник установи, який ухвалив відповідний наказ, однак ці обставини не виправляють помилку позивача у визначенні належного відповідача, яка на стадії апеляційного провадження за змістом норми ст. 367 ЦПК України про межі апеляційного провадження не може бути виправлена.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого належного підтвердження та не спростовуються висновків суду, колегія суддів їх відхиляє.

Наведене свідчить, що уд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржне рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 18 січня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.В. Маміна.