Справа № 444/67/23
Провадження № 2/444/297/2023
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання позивача про

відстрочення (розстрочення) сплати судового збору та залишення позовної заяви без руху

10 січня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою адвоката Правосудька Олександра Миколайовича (відомості, що містяться у позовній заяві - Адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ; Поштова адреса: 79054, м. Львів-54, а/с № 5965. E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до відповідача ОСОБА_1 (відомості, що містяться у позовній заяві - "22" червня 1953 року народження, уродженка Бериславського району Херсонської області, мешканка АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Червоноградським МРВ УМВСУ у Львівській області "11" листопада 1996 року), в якій просить стягнути ОСОБА_1 , " ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка Бериславського району Херсонської області, мешканка АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Червоноградським МРВ УМВСУ у Львівській області "11" листопада 1996 року на його користь, адвоката Правосудька Олександра Миколайовиа,- суму заборгованості, яка складає 22000 грн. (двадцять дві тисячі) гривень, -

встановив:

Позивач, адвокат Правосудько О.М., 05 січня 2023 року звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить "стягнути ОСОБА_1 , " ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка Бериславського району Херсонської області, мешканка АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Червоноградським МРВ УМВСУ у Львівській області "11" листопада 1996 року на його користь, адвоката Правосудька Олександра Миколайовиа,- суму заборгованості, яка складає 22000 грн. (двадцять дві тисячі) гривень".

Крім того, в пунктах 2 та 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить:

«Стягнути з ВІДПОВІДАЧА суму судового збору».

«Розглянути та задовольнити клопотання адвоката Правосудька Олександра Миколайовича, ПОЗИВАЧА, про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору за звернення з цією позовною заявою на строк не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, оскільки ПОЗИВАЧ є пенсіонером за віком з 25.05.2021 року, тобто, на підставі ст. 8 ч. 1 п. 2б, 2в) Закону України "Про судовий збір».

Суддя, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що «клопотання адвоката Правосудька Олександра Миколайовича, ПОЗИВАЧА, про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору за звернення з цією позовною заявою на строк не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, оскільки ПОЗИВАЧ є пенсіонером за віком з 25.05.2021 року, тобто, на підставі ст. 8 ч. 1 п. 2б, 2в) Закону України "Про судовий збір», - задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від сплати судового збору, є правом, а не імперативним обов`язком суду. Крім того, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, відповідно до статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, у клопотанні про відстрочку, розстрочку чи звільнення від сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Так, положеннями частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Від так статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлений виключний перелік умов, за яких позивачу може бути відстрочено чи розстрочено сплату судового збору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Як на підставу відстрочення (розстрочення) сплати судового збору позивач посилається на підпункт "б" та підпункт "в" пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", вказуючи та обгрунтовуючи це тим, що він є пенсіонером за віком з 25.05.2021 року, однак зазначені позивачем норми Закону, як зазначено вище, стосуються батьків, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одиноких матерів (батьків), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю.

Крім того, позивачем не мотивовано та не наведене доводів, а також не подано жодних доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану позивача, які б свідчили, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а саме лише посилання позивача на те, що він є пенсіонером за віком з 25.05.2021 року не є підставою для відстроченнячи розстрочення сплати судового збору за звернення з цією позовною заявою. Згідно з нормами Закону України "Про судовий збір" вказана позивачем підстава не передбачена.

Суддею не встановлено інших обставин, які б свідчили про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору позивачем,

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 904/9117/17.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Доводи позивача про те, що він з 25.05.2021 року є пенсіонером за віком не можуть бути підставою для звільнення, відстрочення або зменшення сплати судового збору, відповідно до положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Доказів того, що позивач належить до категорії осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, матеріали справи не містять.

Таким чином, у задоволенні «клопотання адвоката Правосудька Олександра Миколайовича, ПОЗИВАЧА, про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору за звернення з цією позовною заявою на строк не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, оскільки ПОЗИВАЧ є пенсіонером за віком з 25.05.2021 року, тобто, на підставі ст. 8 ч. 1 п. 2б, 2в) Закону України "Про судовий збір"» слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Приходжу до переконання, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

На виконання вимог пункту 2 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивачем не зазначено поштового індексу адреси місця проживання відповідача, реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта громадянина України позивача, відому адресу електронної пошти відповідача. Якщо адреса електронної пошти відповідача позивачеві не відома, то про це також слід зазначити.

На виконання вимог пункту 3 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивачем не зазначено ціни позову, хоча позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру.

Крім того, на виконання вимог пунктів 6, 7, 8, 9 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, на виконання приписів пункту 10 частини 3 статті 175 ЦПК України, позивачем не підтверджено те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачу необхідно зазначити всі вищевказані відомості відповідно до вимог статті 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня - 2684 гривень.

Позивачу необхідно зазначити ціну позову та надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір слід перерахувати на наступний рахунок: отримувач коштів ГУК Львiв/Жовківська тг /22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0013871, код класифікації доходів бюджету 22030101 .

Позивачу необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім цього, відповідно до частин 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вимоги до документів, у тому числі позовної заяви та документів, які подаються до позовної заяви, як докази, повинні відповідати вимогам ДСТУ 4163:2020 «Національний стандарт України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів".

Пунктом 5.26 зазначеного стандарту передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціала(-ів) та прізвища і дати засвідчення копії.

Додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином як копії, не відповідають вимогам до оформлення документів всупереч вимогам ДСТУ 4163:2020, ст. 177 ЦПК України

Позивачеві необхідно надати суду належним чином засвідчені копії доказів, доданих до позовної заяви, у кількості примірників для всіх учасників справи, які відповідатимуть вимогам ДСТУ 4163:2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Також звертаю увагу позивача, що поштова адреса Жовківського районного суду Львівської області - вулиця Юрія Гагаріна, 3 "а", м. Жовква, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80300, а не як зазначено позивачем у позовній заяві - 80 300, Львівська обл, м. Жовква, вул. Богдана Лепкого, 16.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 175, 177, 185 ЦПК України, статтею 4, 8 Закону України "Про судовий збір", суддя -

постановив:

В задоволенні клопотання позивача про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору за звернення з цією позовною заявою на строк не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі - відмовити.

Позовну заяву адвоката Правосудька Олександра Миколайовича до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить стягнути ОСОБА_1 , " ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка Бериславського району Херсонської області, мешканка АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Червоноградським МРВ УМВСУ у Львівській області "11" листопада 1996 року на його користь, адвоката Правосудька Олександра Миколайовиа,- суму заборгованості, яка складає 22000 грн. (двадцять дві тисячі) гривень, -залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про відмову в задоволенні клопотання позивача про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору та залишення позовної заяви без руху, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог судді про усунення недоліків в наданий строк, відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ясиновський Р. Б.