Справа № 212/4473/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Ведяшкіної Ю.В.

секретар судового засідання - Івашко А.А.,

за участю представника відповідача - Власкіної Т.Я.

у цивільній справі № 212/4473/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, яка має причинний зв`язок з професійним захворюванням,

у с т а н о в и в :

01.09.2022 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь 450000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, без утримання податку з доходів фізичних осіб та всіх інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30.08.1985 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 22.08.2007 року під час виконання ОСОБА_3 трудових обов`язків на ш. "Октябрська" відкритого акціонерного товариства "Кривбасзалізрудком" стався нещасний випадок на виробництві: раптове погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 сталося внаслідок гострої серцево - судинної недостатності під час перебування на підземних роботах та в наслідок впливу на нього шкідливих виробничих факторів. Після нещасного випадку чоловік почав постійно хворіти. Кардіологічна МСЕК № 3 від 07.04.2016 року встановила ОСОБА_3 втрату працездатності в розмірі 60% та третю групу інвалідності. Причина інвалідності - трудове каліцтво. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у віці 55 років. Відповідно до Довідки обласної МСЕК №2 встановлений причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням.

ОСОБА_3 за час роботи на підприємстві виконував всі нормативні акти по охороні праці, порушень трудової дисципліні чи нарікань від керівництва не мав; його вини у нещасному випадку, що стався, не було. Вважає, що вина відповідача полягає в тому, що підприємство не створило для своїх працівників безпечні умови праці. Внаслідок смерті чоловіка зазнала моральних страждань, які оцінює в 450 000 грн., які полягали в тому, що вона втратила близьку для себе людину - свого чоловіка, з яким прожила у щасливому шлюбі майже 35 років. На час смерті чоловікові було лише 55 років, а вона в досить молодому віці залишилась вдовою. У зв`язку зі смертю чоловіка, осиротіли спільні діти, бо втратили любимого і люблячого батька, а вона була змушена триматися морально, стримувати свої негативні емоції, щоб діти не бачили її розпачу, їй було дуже важко морально, фізично і матеріально.

05.09.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.10.2022 року на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що у випадку, що стався з ОСОБА_3 відсутні обов`язкові складові цивільно - правової відповідальності, а саме: відсутня протиправна поведінка відповідача, відсутня вина відповідача, відсутній причинно - наслідковий зв`язок між протиправним діянням та заподіяною шкодою, оскільки в Акті розслідування нещасного випадку комісією встановлено, що з боку робітників шахти «Октябрська» відсутні порушення вимог законодавчих та інших нормативно - правових актів з охорони праці, які б могли бути причиною раптового погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 .. Випадок, який стався з потерпілим був визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки відповідно до п. 15 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НАОП 0.00-6.02-04, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 раптове погіршення стану здоров`я під час перебування на підземних роботах належить до переліку нещасних випадків, настання яких пов`язується з виробництвом. Для висновку про зв`язок такого нещасного випадку з виробництвом не вимагається встановлення протиправності діянь чи вини роботодавця, а випадок, що стався з чоловіком позивачки не залежав від створення безпечних та нешкідливих умов праці, та Актом не встановлено, що було перевищено гранично допустимих показників дії шкідливих факторів, що могло б слугувати підставою для відповідальності відповідача у разі виявлення їх перевищення. Крім того роботодавцем за власний рахунок було забезпечено проходження працівниками первинних, чергових та позачергових медоглядів. Саме медична комісія має повноваження визначити придатність працівника за станом здоров`я до виконання роботи за професією. Підприємство не наділено такими повноваженнями та в частині допуску до виконання робіт працівниками керується виключно висновками медичної комісії. Під час проходження періодичного медогляду 13.07.2007 року ОСОБА_3 визнаний придатним до роботи у своїй професії. Через це роботодавець не мав законних підстав не допускати працівника до роботи за професією.

17 жовтня 2022 року ухвалою суду, за клопотанням представника відповідача, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, в своїй заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала з підстав, наведених у відзиві, та враховуючи, що позивачем не було надано письмових доказів, які витребовувались ухвалою суду від 14.12.2022 року, просила у відповідності до ч. 10 ст. 84 ЦПК України залишити позов без розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 з 30.08.1985 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.15).

22.08.2007 року з ОСОБА_3 під час виконання трудових обов`язків на ш. «Октябрська» відкритого акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком», стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, про що складено Акт № 17, відповідно до якого за свідченнями ОСОБА_3 близько 18,30 години після доставки матеріалів на гор. 1190м він разом з машиністом електровозу дільниці № 8 ОСОБА_4 переїхали на гор.1115м по стволу ш. «Сліпа-Октябрська» і направилися в орт-заїзд 136 осі гор.1115м де у ОСОБА_3 сталося раптове погіршення стану здоров`я, внаслідок гострої серцево - судинної недостатності під час перебування на підземних роботах. Доставивши спецвагон з металобрухтом з орт-заїзду 136 осі гор.1115м до стволу ш. «Октябрська» гор.1115м о 19.50 годині ОСОБА_3 разом з машиністом електровозу ОСОБА_4 виїхали на поверхню. О 20.00 годині ОСОБА_3 звернувся в поверховий медпункт. Після надання першої медичної допомоги ОСОБА_3 був доставлений машиною «швидкої допомоги» у приймальне відділення комунального закладу «Міська лікарня № 9», де був госпіталізований в кардіологічне відділення з діагнозом: «ішемічна хвороба серця. Гострий Q задньодіафрагмальний інфаркт міакарда».

Комісія дійшла висновку: раптове погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 сталося внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах, внаслідок впливу на нього шкідливих виробничих факторів (а.с.6-7).

Згідно Довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією, Серія 12ААА № 492109, виданої 09.04.2016 року на підставі Акту № 467, ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності з 01.03.2016 року, по причині трудового каліцтва, безстроково (а.с.11).

Згідно Довідки про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, Серії 12ААА № 001266, виданої 07.04.2016 року, ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності та 60% ступінь втрати професійної працездатності, з 1 березня 2016 року, безстроково (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Покровським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 28.08.2020 року (а.с.8).

Згідно Довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії НОМЕР_2 , виданої на підставі акту огляду МСЕК № 1147 від 25.08.2022 року, був встановлений причинний зв`язок смерті ОСОБА_3 з професійним захворюванням від 22.08.2007 року (а.с.9).

Згідно зі ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає доведеним що позивачу заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

АТ « Криворізький залізорудний комбінат» відсутність своєї вини у загибелі свого працівника не довела, тобто не спростувала презумпцію завдавача шкоди.

Згідно роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер отриманого професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

За таких обставин, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, внаслідок смерті чоловіка, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 300 000,00 грн.

Разом з тим, враховуючи зміни до податкового законодавства, які набули чинності з 23 травня 2020 року згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Оскільки сума стягнення з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди складає 300 000,00 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

У відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 3000,00 грн.

З огляду на вищевикладене; керуючись ст. ст. 4, 5, 6 - 13, 76-81, 89, 137-141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, яка має причинний зв`язок з професійним захворюванням - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 300 000 ( триста тисяч) гривень з урахуванням податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь держави судовій збір в розмірі 3000 ( три тисячі ) гривень.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: 50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна