ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/1979/22 Номер провадження 22-ц/814/2240/23Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2022 року, ухвалене суддею Тімошенко Н.В., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що вони з відповідачем з 13.12.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.01.2022 року був розірваний. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона просила стягнути зі ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 30% з усіх видів заробітку відповідача.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи стягнення з 10.02.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

З цим рішенням суду не погодився представник відповідача адвокат Харченко К.С., та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності відповідача та його представника, який у визначеному законом порядку подав заяву про участь розгляді справи, яка була призначена на 28.09.2022 року, в режимі відео конференції. Разом з тим, секретар повідомила його, що справи розглядається без виклику сторін. Також зазначає, що фактично між сторонами відсутній спір щодо сплати аліментів, оскільки відповідач у добровільному порядку перераховує кошти на карту сина, що підтверджується відповідною банківською випискою.

Відзив на апеляційну скаргу від позивачки не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.12.2008 року, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.01.2022 року розірваний.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліментів в розмірі частини всіх видів його заробітку, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітня дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює та за станом свого здоров`я має можливість сплачувати аліменти.

Аналізуючи рішення суду першої інстанції в частині правомірності стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення як статті 7 СК України загалом, так і частини дев`ятої статті 7 СК, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України).

Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції з урахуванням обставин, які підлягають з`ясуванню при визначенні розміру аліментів, потреб дитини даного віку, встановивши, з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, обґрунтовано стягнув з відповідача аліменти на неповнолітнього сина в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Харченка К.С., стосовно відсутності спору між сторонами, оскільки відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина, що підтверджується випискою з карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що вказані виплати носять не регулярний характер, у призначенні платежів відсутнє посилання, що сплачуються саме аліменти.

Крім того, слід зазначити, що право на стягнення аліментів належить батькові або матері, разом з яким проживає неповнолітня дитини, а не неповнолітній дитині, яка в силу свого віку наділена, відповідно до ст. 32 ЦК України, неповною цивільною дієздатністю.

При цьому доказів того, що між батьками була досягнута домовленість щодо перерахування аліментів на картковий рахунок неповнолітнього ОСОБА_3 , відповідачем не надано.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.07.2022 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Також вказано, що судове засідання слід проводити за участю сторін та їх представників, про що їх повідомити належним чином.

22.09.2022 представником відповідача подана заява про проведення судового засідання, призначеного на 28.09.2022 року в режимі відео конференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли, явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції позі межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Як убачається з матеріалів справи, питання щодо участі в справі представника відповідача, який у визначені ст.. 212 ЦПК України, подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, або залишення клопотання без розгляду, судом вирішено не було. Справа розглянута у відсутності відповідача та його представника, які були позбавлені можливості прийняти участь у справі в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

З огляду на вказане, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково. Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи стягнення з 10.02.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2022 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи стягнення з 10.02.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук