Провадження: 2/484/52/23
Справа: 484/5172/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

за участю секретаря судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця адвокат Гаврилюк Тетяна Андріївна, до Приватного сільськогосподарського підприємства імені Партизанської іскри, про розірвання договору оренди земельної ділянки,

за відсутності позивача та його представника (згідно заяви),

представника відповідача,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2021р. до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась адвокат Гаврилюк Т.А. з позовною заявою до ПСП імені Партизанської іскри про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернення їх позивачу, стягнення з відповідача на користь позивача не внесену орендну плату за оскаржуваним договором оренди землі в сумі 13000,57 грн., судового збору в сумі 2724,00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В обгрунтування позову зазначила, що позивач є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1535 га, кадастровий номер :01:000:0155, та площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:000:0154, розташованих в межах території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Право власності на вказані земельні ділянки посвідчуються свідоцтвами про право на спадщину серії та номер 1-1070 та 1-1071 відповідно, виданими 23.10.2018р. Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області.

31.10.2018р. між позивачем і відповідачем укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок строком на 7 років, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.11.2018р. 28935883 та 28935379 відповідно. Згідно п. 9 договору оренди земельних ділянок відповідач зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельними ділянками, не пізніше 31 грудня кожного року дії договору оренди земельних ділянок вносити орендну плату у формі та розмірі не менше 3% вартості грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням інфляції, а саме: продукції власного виробництва зерно 3,5 тони (1 тонна пшениці, 1,5 тони ячменю та 1 тонна кукурудзи), соняшник 150 кг, цукор 50 кг, без утримання податку, податок сплачує орендар, при необхідності послуги по оранці присадибної ділянки до 0,30 га, культивація цієї ділянки до 0,30 га, солома в кількості 1 тонна за заявою орендодавця. В разі смерті орендодавця видається фінансова допомога в сумі 1500 грн. та машина на поховання.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частиною 1 ст. 96 Земельного Кодексу України до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасна сплата земельного податку та орендної плати.

З вказаного Договору оренди землі від 31 жовтня 2018 року вбачається, що орендар - Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Партизанської іскри, зобов`язано своєчасно сплачувати орендну плату у формі та розмірі, зазначеному в Договорі. На даний час відповідачем ПСП ім. Партизанської іскри виплачена не у повному обсязі орендна плата за договором оренди земельної ділянки від 31.10.2018 року за 2019-2021 роки.

Так, 12 жовтня 2021 року Позивач звернувся із заявою до керівника ПСП ім. Партизанської іскри з питання, щодо надання інформації щодо виплаченої йому орендної плати за 2018-2021 роки та проведення оранки присадибної ділянки та її культивації, яка належить йому на праві спільної сумісної власності і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У відповідь на вище зазначену заяву, відповідач надіслав лист №65 від 27.10.2021 року, у якому надав розрахунки проведених виплат орендної плати у період з 09.11.2018 року по 26.10.2021 року та надав роз`яснення. Проте, Позивач не згоден з вказаними розрахунками, які були проведені Відповідачем, та вважає, що йому систематично не доплачувалася орендна плата.

На письмове звернення позивача Первомайською райдержадміністрацією листом №1711-01.02-01 від 10.11.2021 року надано статистичну інформацію про середні ціни реалізації на сільськогосподарську продукцію, саме пшеницю, ячмінь, кукурудзу та сонячних по Первомайському району за період 2018-2021 роки. Аналізуючи ціни, зазначені в даній інформації та фактично виплачену орендну плату, вбачається, що орендар ПСП ім. Партизанської іскри повинно було сплатити орендну плату відповідно до Договору оренди землі від 31 жовтня 2018 року за період з 2019 по 2021 роки у сумі 60273,32 грн., в той час коли фактично було сплачено 47272,75 грн., тобто сума недоплати склала 13000,57 грн., розрахунок якої додається. Крім того, послуги по оранці та культивації присадибної ділянки, відповідно до заяви позивача від 12.10.2021 року, відповідачем також не були виконані жодного разу за час дії договору.

Отже представник позивача вважає, що систематична несплата орендної плати за користування земельними ділянками площею 3,5135 га, кадастровий номер :01:000:0155 та площею 1,5874, кадастровий номер :01:000:0154 у 2019-2021 рр. є порушенням вимог ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання мають виконуватися належним чином, у передбачений договором термін та спосіб.

Аналогічна позиція міститься у висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №484/301/18, за яким суд зазначив, що оскільки встановлено факт систематичної несплати орендної плати, відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі", частини першої статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та умов договору це є правовою підставою для розірвання договору. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) зроблено висновок, що "тлумачення п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, ч.2 ст. 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)".

Оскільки відповідач систематично не виплачує позивачу в повному обсязі орендну плату за користування вищевказаними земельними ділянками, що є його власністю, це є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. Крім цього, з відповідача необхідно стягнути не внесену орендну плату за 2019-2021 роки за використання земельної ділянки на правах оренди у розмірі 13000,57 грн., розрахунок якої додається. Крім того, відповідно до п. 14 розділу "Орендна плата" Договору у разі невиплати орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Право Позивача підлягає захисту судом на підставі ст. 16 ЦК України, шляхом розірвання договору оренди землі та стягнення невиплаченої орендної плати.

Отже, на підставі викладеного і керуючись ст.ст. 24, 25, 32 Закону України Про оренду землі, ст.ст. 93, 96, 158 ЗК України, ст. 16, 526, 629 ЦК України, представник позивача просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

23.12.2021р. ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву і відповідних доказів.

18.01.2022р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказано, що відсутні підстави для виплати грошових коштів позивачу, які були сплачені до бюджету відповідачем як податковим агентом платника податку - орендодавця відповідно пп. 164.2.5 ст. 164, пп. 170.1.1 ст. 170 Податкового кодексу України. Крім того, із заявами про оранку присадибної ділянки протягом 2018-2021 років позивач до відповідача не звертався та у останнього відсутні документи про наявність у позивача права власності на вказану присадибну ділянку, оскільки в договорі оренди землі від 31.10.2018р. вказано його місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Тому вказані послуги позивачу відповідачем не надавалися. Крім цього оранка культивація присадибних ділянок, послуги автомобіля при похованні, солома на вимогу - це безкоштовні послуги, так звана відробіткова послуга, які надають безкоштовно за рахунок орендаря і ніякими нормативними документами не передбачені. Враховуючи вищезазначене, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

11.02.2022р. на адресу суду від представника позивача адвоката Ремського Є.В. надійшла відповідь на відзив відповідача, за якою, зокрема, представник позивача вказує на підтвердження відповідачем факту визначення самостійно вартості сільськогосподарської продукції з врахуванням понесених власних витрат на транспортування, отримання готівки в банківській установі. При цьому, з виведеної остаточної суми відрахував податок в розмірі 19,5% і залишок сплачував орендодавцю. Викладені обставини, долучені до матеріалів справим докази надають підстав просити суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

07.04.2022р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засіданні представник позивача адвокат Ремський Є.В. та сам позивач ОСОБА_1 не з`явилися, від представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та стягнути судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу.

Відповідач ПСП імені Партизанської іскри в судове засідання не з`явився та не направив свого представника, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких інших клопотань, окрім відзиву на позову заяву про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідачем на адресу суду не направлено.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданого 23.10.2018 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстровим № 1-1070 та № 1-1071 належить земельні ділянки площею 3,1535 га, кадастровий номер :01:000:0155, та площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:000:0154, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Його право власності на земельну ділянку площею 3,1535 га, кадастровий номер :01:000:0155, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23 жовтня 2018 року державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної конторою Миколаївської області Грушанською І.В. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43631909 від 23 жовтня 2018 року, номер запису про право власності: 28498681, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 288117676 від 02.12.2021 року.

Право власності на земельну ділянку площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:000:0154, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23 жовтня 2018 року державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної конторою Миколаївської області Грушанською І.В. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43632241 від 23 жовтня 2018 року, номер запису про право власності: 28498953, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 288117676 від 02.12.2021 року.

Встановлено, що 31.10.2018 року між ОСОБА_1 (Орендодавцем) та ПСП імені Партизанської іскри (Орендарем) укладено Договір оренди землі без номеру щодо оренди земельної ділянки площею 3,1535 га, кадастровий номер :01:000:0155, та земельної ділянки площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:000:0154, зареєстрований 09.11.2018 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44064444 від 15 листопада 2018 року, номер запису про інше речове право: 28935883, та згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44063856 від 15 листопада 2018 року, номер запису про інше речове право: 28935379, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 288117676 від 02.12.2021 року.

У відповідності до п. 1, 2, 8 Договору оренди землі, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належні йому земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1535 га, кадастровий номер :01:000:0155, та площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:000:0154, які розташовані в межах території Кримківської сільської ради, терміном на сім років, тобто до 09 листопада 2025 року.

Відповідно до пунктів 9, 10 Договору оренди землі, відповідач ПСП імені Партизанської іскри зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 3 (трьох) відсотків вартості грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням інфляції, а саме: продукції власного виробництва: - зерно 3,5 тонни, а саме: 1 тонна пшениці; 1,5 тонни ячменю та 1 тонна кукурудзи), соняшник 150 кг, цукор 50 кг без утримання податку, податок сплачує орендар, при необхідності послуги по оранці присадибної ділянки до 0,30 га, культівація цієї ділянки до 0,30 га, солома в кількості 1 тонна за заявою орендодавця. В разі смерті орендодавця видається фінансова допомога в сумі 1500 грн. та машина на поховання.

Договором у пунктах 12-14 передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами. Розмір орендної плати переглядається за взаємною згодою у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом. У разі невиплати орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Орендна плата видається у такі строки: до 31 грудня кожного року (п. 13 Договору).

Згідно з п. 5 Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку яка на день підписання Договору становила для земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0155 93944,80 грн., а для земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0154 - 23486,20 грн.

На виконання п. 1 Договору оренди спадкодавець в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати та номеру), відповідно до якого земельні ділянки передані в оренду відповідачу ПСП імені Партизанської іскри.

Таким чином, сторони за Договором оренди погодили 3 складових орендної плати: грошову - орендна плата у грошовій формі у розмірі 3% вартості грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням інфляції, а саме: продукції власного виробництва: - зерно 3,5 тонни, а саме: 1 тонна пшениці; 1,5 тонни ячменю та 1 тонна кукурудзи), соняшник 150 кг, цукор 50 кг без утримання податку, податок сплачує орендар; відробіткову - оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця розміром до 0,30 га; натуральну - безкоштовна поставка соломи до садиби Орендодавця. Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить одноразова виплата на поховання.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно витягу державного кадастрового реєстратора від 18.11.2021 року створеного за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0155 становила 121299,71 грн., а для земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0154 - 53730,07 грн.

З листа ПСП імені Партизанської іскри від 27.10.2021р. №65 позивачем в рахунок орендної плати було отримано: 2018р. - пшениці 3923 кг (14686,30 грн.) та цукор 50 кг; 2019р. - отримано гроші в сумі 13121,20 грн. та цукор 50 кг (вартість зерна складала: пшениці - 3600 грн. за 1 т; ячмінь - 3400 грн. за 1 т; кукурудза - 3400 грн. за 1 т;; орендна плата в 2019р. складала 17000 грн. (18% податок на дохід та 1,5 % військовий збір) після сплати податків орендодавець отримував - 13121,50 грн.); 2020р. - отримано гроші в сумі 17025,75 грн. та цукор 50 кг (вартість зерна складала: пшениці - 5000 грн. за 1 т; ячмінь - 4200 грн. за 1 т; кукурудза - 4200 грн. за 1 т;; орендна плата в 2020р. складала 21000 грн. (18% податок на дохід та 1,5 % військовий збір) після сплати податків орендодавець отримував - 17025,50 грн.); 2021р. - тримано гроші в сумі 17025,75 грн. та цукор 50 кг (вартість зерна складала: пшениці - 6250 грн. за 1 т; ячмінь - 6700 грн. за 1 т; кукурудза - 6250 грн. за 1 т;; орендна плата в 2021р. складала 21000 грн. (18% податок на дохід та 1,5 % військовий збір) після сплати податків орендодавець отримував - 17025,50 грн.). Щорічно розмір податків та зборів становив 4095 грн., які сплачені до бюджету ПСП імені Партизанської іскри як податковим агентом позивача власника земельних ділянок.

З листа Первомайської районної державної адміністрації №1711-01.02-01 від 10.11.2021 року вбачається, що середня ціна реалізації окремих сільськогосподарських культур підприємствами Первомайського району Миколаївської області у 2018-2020 роках та січні-вересні 2021 року становить: - пшениця (2018р. - 5074,50 грн.; 2019р. - 4586,70 грн.; 2020р. - 5498,50 грн. січень-вересень 2021р. - 6645,30 грн.); - ячмінь (2018р. - 4968,60 грн.; 2019р. - 4150,20 грн.; 2020р. - 4482,80 грн. січень-вересень 2021р. - 6032,00 грн.); - кукурудза на зерно (2018р. - 4203,10 грн.; 2019р. - 3673,40 грн.; 2020р. - 4945,40 грн. січень-вересень 2021р. - 7055,70 грн.); - насіння соняшнику (2018р. - 9930,70 грн.; 2019р. - 8681,20 грн.; 2020р. - 11004,60 грн. січень-вересень 2021р. - 19453,00 грн.).

Згідно розрахунку недоплати орендної плати за Договором оренди землі від 31.10.2018р., доданого до позову, розмір недоплати орендної плати згідно п. 9 Договору з урахуванням фактично виплачених сум складає 13000,57 грн., а саме: за 2019 рік - 2566,08 грн.; за 2020 рік - 1793,04 грн.; за 2021 рік - 8641,45 грн.

Доводи відповідача щодо входження у суму орендної плати податкового навантаження у виді 18 відсотків податку на прибуток та 1,5 відсотки військового збору спростовуються умовами п. 9 Договору оренди від 31.10.2018 року підписаного сторонами та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де чітко вказано форми та розміри орендної плати без утримання податку, який сплачує орендар.

Отже, судом встановлено, що орендна плата у грошовому виразі за 2019-2021 роки сплачена не в повному обсязі, а тому наявна заборгованість в сумі 13000,57 грн. При цьому, відповідачем не спростовано, що за спірний період 2019-2021 роки здійснювалась оранка, культивація присадибної земельної ділянки позивача та поставка соломи до його садиби.

Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 15 Закону України "Про оренду землі" відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За статтями 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Абзац 5 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Так, Договором оренди від 31.10.2018р. передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату, прибутковий податок та вносити його до бюджету. Нести відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати.

Як вже було зазначено вище, укладений Договір, з урахуванням збільшення розміру Орендної плати визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: грошову - орендна плата у грошовій формі у розмірі 3% вартості грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням інфляції, а саме: продукції власного виробництва: - зерно 3,5 тонни, а саме: 1 тонна пшениці; 1,5 тонни ячменю та 1 тонна кукурудзи), соняшник 150 кг, цукор 50 кг без утримання податку, податок сплачує орендар; відробіткову - оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця розміром до 0,30 га; натуральну - безкоштовна поставка соломи до садиби Орендодавця. Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить одноразова виплата на поховання.

Пункт 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України).

Частина 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 520 ЦК України визначено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено вище, орендна плата у грошовому виразі за 2019-2021 роки сплачена не в повному обсязі, а тому наявна заборгованість в сумі 13000,57 грн. При цьому, відповідачем не спростовано того, що за спірний період 2019-2021 роки не здійснювалась оранка, культивація присадибної земельної ділянки позивача та поставка соломи до його садиби.

Водночас, однією з підстав для розірвання договору також є систематична несплата відповідачем позивачу орендної плати у формі оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, та поставки соломи до його садиби протягом 2019-2021 років, з урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність такої земельної ділянки та враховуючи не надання відповідачем суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки та поставки соломи протягом цього періоду.

При цьому, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У своїй постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 183/1749/17 Верховний Суд України зробив висновок про те, що неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання Договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі безкоштовної поставки соломи до садиби позивача, проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки за 2019-2021 роки.

Посилання відповідача у відзиві на те, що безкоштовні послуги з поставки соломи до садиби позивача, проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки здійснюються на підставі подання Орендодавцем письмової заяви судом не приймаються до уваги, оскільки умовами Договору оренди не передбачено чітко прописаної процедури подачі письмової заяви Орендодавцем, а навпаки визначений обов`язок Орендаря внести орендну плату, в тому числі у виді оранки та культивації земельної ділянки Орендодавця, поставку 1 тони соломи до садиби, що не може бути тотожним обов`язку Орендодавця. При цьому, вказані заяви, на які посилається представник відповідача містяться в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати у грошовій формі за 2019-2021 роки, а також в частині поставки соломи, оранки і культивації присадибної земельної ділянки позивача за 2019-2021 роки, що є підставою для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами, а тому позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Інші доводи сторін судом не приймаються до уваги, оскільки не спростовують наведених висновків суду.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Твердження позивача про неотримання ним коштів в якості орендної плати відповідач не спростував, отже, на підставі ч. 4 ст. 81 ЦПК України, суд визнає факт невиплати позивачу відповідачем коштів як орендної плати за 2019-2021 роки. Отже, позовні вимоги в частині стягнення орендної плати належать задоволенню в сумі 13000,57 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.

У позові представник позивача навів попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з суми судового збору в розмірі 2724,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У своїй постанові Верховний Суд КАС від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зробив висновок про те, що відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність (пункт 35 цієї постанови). Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа (п. 36 постанови). Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, а тому останній може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (п. 37 даної постанови).

У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц зроблений висновок про те, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа № 301/1894/17.

Представником позивача на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на адвоката надано: договір № 150/ц-21 про надання правової допомоги від 22.12.2021 року; ордер адвоката серії ВЕ № 1057592 від 22.12.2021 року про надання правової допомоги за Договором № 150/ц-21 від 22.12.2021 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 і адвокатом Гаврилюк Т.А.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001191 від 27.07.2017 року; рахунок-фактура №1 від 01.12.2021 року, згідно якого позивачу надають наступні послуги на суму 7000,00 грн., з яких: 1500,00 грн. - попереднє оцінювання матеріалів; 1500,00 грн. - опрацювання законодавчої бази; підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, відзив, клопотання, письмові пояснення, адвокатські запити тощо); 2000,00 грн. - судове представництво, а також квитанцію АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 01.12.2021 року на суму 7000,00 грн.

При цьому, суд враховує позицію Об`єднаної Палати КГС ВС, викладену в постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок про те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

В свою чергу, відповідач ПСП імені Партизанської іскри`у своєму відзиві заперечував проти стягнення з приватного сільськогогосподарського товариства витрат на правову допомогу в зазначеному розмірі, вважає їх завищеними та такими, що не відповідають складності справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зв`язку з наведеним, відповідно до приписів ч. 3 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн., що відповідатиме складності справи та виконаних адвокатом послуг з урахуванням витраченого ним розумного часу на здійснення певних робіт.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 2724,00 грн.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця адвокат Гаврилюк Тетяна Андріївна, до Приватного сільськогосподарського підприємства імені Партизанської іскри, про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір оренди землі від 31 жовтня 2018 року, укладений між Приватним сільськогосподарським підприємством імені Партизанської іскри (ідентифікаційний код юридичної особи 03764057, місцезнаходження: 55261, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кримка, вул. Шкільна, 1) та ОСОБА_1 , щодо земельних ділянок площею 3,1535 га, кадастровий номер :01:000:0155, та площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:000:0154, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, право за якими зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.11.2018 року за номерами 28935883 та 28498953.

Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство імені Партизанської іскри (ідентифікаційний код юридичної особи 03764057, місцезнаходження: 55261, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кримка, вул. Шкільна, 1) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1535 га, кадастровий номер :01:000:0155, та площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:000:0154, розташованих в межах території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства імені Партизанської іскри (ідентифікаційний код юридичної особи 03764057, місцезнаходження: 55261, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кримка, вул. Шкільна, 1), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не внесену орендну плату за договором оренди землі від 31 жовтня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством імені Партизанської іскри (ідентифікаційний код юридичної особи 03764057, місцезнаходження: 55261, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кримка, вул. Шкільна, 1), зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.11.2018 року, номер запису про інше речове право 28935883, у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень 57 копійок.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства імені Партизанської іскри (ідентифікаційний код юридичної особи 03764057, місцезнаходження: 55261, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кримка, вул. Шкільна, 1), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, а всього на загальну суму 9724 (дев`ять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач Приватне сільськогосподарське підприємство імені Партизанської іскри ідентифікаційний код юридичної особи 03764057, місцезнаходження: вул. Шкільна, 1, с. Кримка, Первомайський район, Миколаївська область, 55261.

Повне судове рішення складено 20.03.2023 року.

СУДДЯ: