465/3382/19
6/465/85/23
Ухвала

Іменем України

20.03.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про розшук боржника ОСОБА_1 у цивільній справі №465/3382/19, -

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 у цивільній справі №465/3382/19. Подання обгрунтовує тим, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадженя ВП №62020580 з примусовоого виконання виконавчого листа №465/3382/19, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 3 097 595, 61 грн. 07.05.2020р. ним, заявником, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої скеровано, зокрема, боржнику. На виконання вимог ЗУ "Про виконавче провадження" ним, приватним виконавцем, скеровано запити з метою виявлення майна боржника, джерел отримання доходу та відкритих рахунків в фінансових установах. Крім того, винесено постанови про арешт майна та арешт коштів боржника, скеровувалися виклики про явку до приватного виконавця. Зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2021р. боржника обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу для виконання зобов"язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №465/3382/19. Судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання судового рішення та вчиняє дії, спрямовані на неможливість виконання такого рішення в мабутньому. Відтак, оскільки ОСОБА_1 не виконано зобов"язання, покладеного на нього рішенням суду, з виконання якого відкрито відповідне виконавче провадження, боржник ухиляється від виконання зобов"язвання, права стягувача ОСОБА_2 залишаються порушеними, отже є підстави для розшуку боржника.

Ч.1 ст.438 ЦПК України визначено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши зміст подання, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2020р. у цивільній справі №465/3382/19, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено, стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти за договорами позики в розмірі 3087990 (три мільйони вісімдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 61 коп.,з яких: 2737413 ( два мільйони сімсот тридцять сім тисяч чотириста тринадцять) гривень сума основного боргу, 25807 (двадцять п`ять тисяч вісімсот сім) гривень компенсація за користування чужими коштами, 102547 ( сто дві тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 41 копійку 3% річних та 324771 ( триста двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят одну) гривню 61 коп. інфляційні втрати, судовий збір з розгляду справи у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень.

Рішення суду набрало законної сили.

На виконання рішеня суду у справі видано виконавчий лист.

07.05.2020р. приватним виконавцем Меленчуком Володимиром Ігоровичем відкрито виконавче провадження ВП №62020580 з виконання виконавчого листа №465/3382/19, виданого 30.04.2020р.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов"язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №465/3382/19, виданого 30 квітня 2020 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 3 097 595, 61 грн. Зокрема, постановою встановлено навмисне ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання судового рішення у справі №465/7301/16-ц та вчинення дій, спрямованих на неможливість виконання такого в майбутньому.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на дані вимоги закону не потребує доказування факт ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання рішення суду, яке набрало законної сили у цивільній справі №465/7301/16-ц, оскільки дана обставина встановлена Львівським апеляційним судом та не потребує дадаткового доказування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.3 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

До матеріалів подання приватним виконавцем долучено ряд документів, які свідчать про те, що приватним виконавцем на стадії виконання рішення суду про стягнення коштів у ВП №62020580 належно виконувались його обов"язки відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" щодо своєчасного та належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Зокрема, такими документами є постанова про арешт майна боржника від 07.05.2020р., постанова про арешт коштів боржника від 07.05.2020р., виклики приватного виконавця щодо прибуття божника, акти приватного виконавця щодо неприбуття боржника за викликом, запити приватного виконавця в фінансові та банківські установи щодо наявності рахунків та коштів у боржника ОСОБА_1 , запити в державні установи щодо наявності рухомого та нерухомого майна у боржника, інформації щодо місця проживання боржника.

Судом встановлено, що станом на день розгляду даного подання рішення суду, в тому числі у примусовому порядку, відповідачем не виконано.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.129-1 Конституції України закріплено те, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до актів приватного виконавця від 22.09.2020р., при виході за місцем знаходження боржника за адресою АДРЕСА_1 та адресою АДРЕСА_2 , двері ніхто не відчинив.

Відтак, суд приходить до висновку, що місце проживання боржника невідоме, і встановити його вжитими приватним виконавцем заходами не вдалося.

З наданих матеріалів подання вбачається, що державний виконавець використав всі необхідні заходи щодо виконання виконавчого провадження.

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника. Виконавчий документ видано на підставі рішення, яке набрало законної сили, а тому підлягає виконанню.

Враховуючи те, що боржник за викликом до приватного виконавця неодноразово не з`являється, що підтверджено матерілами подання, доказів поважності неявки ним не представлено, зобов`язання за судовим рішенням боржник не виконує, за місцем проживання не перебуває, суд, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення закону, приходить до висновку про обґрунтованість доводів подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, -

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про розшук боржника ОСОБА_1 у цивільній справі №465/3382/19 - задоволити.

Оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Проведення розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручити ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області (м. Львів, вул. Генерала Чупринки 65).

У разі встановлення місця знаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича (м. Львів, вул. Скляна 11А, оф.211).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. Кузь