справа № 361/7371/20
провадження № 2/361/255/23
02 травня 2023 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Лебідя В.Ю., Панек А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Істок" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначала, що 04 червня 2019 року на засіданні правління КС "Істок" було розглянуто заяву ОСОБА_1 на вступ та прийнято рішення про прийом його у члени КС "Істок". Того ж дня, 04 червня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 сплатив вступний та обов`язковий пайовий внески і набув членства у КС "Істок".
26 лютого 2020 року між КС "Істок" і ОСОБА_1 шляхом укладання додаткового договору № 1, до цього договору було внесено зміни, а саме у п. 2.5 договору та погоджено ними плату за надання кредиту в розмірі 60 грн. 27 коп. щоденно.
Представник позивача Альохін О.О. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Суд встановив, що 04 червня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 правлінням КС "Істок" прийнято рішення про прийом відповідача у члени цієї кредитної спілки, того ж дня, відповідач сплатив вступний і обов`язковий пайові внески, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 131 і № 132.
03 жовтня 2019 року член кредитної спілки ОСОБА_1 подав до КС "Істок? заявку на отримання ним кредиту та кредитним комітетом КС "Істок? прийнято рішення про надання йому кредиту.
Того ж дня, 03 жовтня 2019 року між КС "Істок? і ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № ДКХ-2373 (далі - кредитний договір).
У п. 2.5 вказаного договору сторони погодили, що плата за надання кредиту становить 15 грн. 07 коп. щоденно.
Згідно із п. 2.6 договору нарахування плати починається з дня фактичного отримання Позичальником грошових коштів та здійснюється щомісячно виходячи з фактичної кількості днів у місяці до дня повного погашення кредиту.
Відповідно до умов п. 3.2 цього договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001 % річних.
За змістом п. 4.1 кредитного договору від 03 жовтня 2019 року Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платіж, що складається з нарахованої плати, частини кредиту та процентів за користування кредитом, до дати та у розмірі, що вказані у графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, наведеному в додатку до договору, який є його невід`ємною частиною.
Із графіку платежів вбачається, що щомісячний платіж за договором про споживчий кредит № ДКХ-2373 від 03 жовтня 2019 року становить 1295 грн.
Згідно із п. 4.3 цього договору платежі проводяться Позичальником згідно із графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок.
У п. 4.7 вказаного вище договору сторони погодили, що за порушення умов договору передбачено відповідальність Позичальника у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно із графіком платежів та повернення Позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором згідно із ст. 625 ЦК України.
Відповідно підпункту 6.2.2 договору про споживчий кредит № ДКХ-2373 від 03 жовтня 2019 року у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш як на один календарний місяць Кредитор набуває права вимагати від Позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків відповідно до умов договору до дня повного виконання зобов`язань за цим договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору.
Із довідки розрахунку заборгованості по договору про споживчий кредит № ДКХ-2373 від 03 жовтня 2019 року видно, що ОСОБА_1 було здійснено 08 листопада і 05 грудня 2019 року 2 платежі за графіком у сумі по 1295 грн. та 15 січня 2020 року 1 платіж відповідно до графіку в сумі 965 грн., але не в повному обсязі, всього 3 платежі на загальну суму 3555 грн., з яких: 1972 грн. 80 коп. - основна сума кредиту та 1582 грн. 20 коп. - щоденна плата.
26 лютого 2020 року у зв`язку з порушенням Позичальником графіку повернення кредиту та виконання ним зобов`язань між КС "Істок? і ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит № ДКХ-2373 від 03 жовтня 2019 року, у якому сторони дійшли згоди внести зміни в кредитний договір, а саме у п. 2.5 договору, та погодили, що плата за надання кредиту становить 60 грн. 27 коп. щоденно.
У порушення умов кредитного договору та вимог закону свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував.
Проте, відповідач ОСОБА_1 замість 12 платежів здійснив лише 3 платежі, згідно із графіком повернення кредиту 2 платежі в повному обсязі та 1 платіж не в повному обсязі, всього на загальну суму 3555 грн., з яких 1972 грн. 80 коп. - основна сума кредиту та 1582 грн. 20 коп. - щоденна плата.
11 березня 2020 року у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит № ДКХ-2373 від 03 жовтня 2019 року, КС "Істок? надсилала на адресу відповідача лист-попередження за № 100 про наявність суми заборгованості з вимогою погасити заборгованість за кредитом, однак дану вимогу відповідач ОСОБА_1 не отримав та лист повернувся за зворотною адресою у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У ч. 1 ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно із ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Перевіривши наданий КС "Істок? розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, суд вважає, що цей розрахунок відповідає умовам укладених між сторонами договору про споживчий кредит № ДКХ-2373 від 03 жовтня 2019 року і додаткового договору № 1 до нього від 26 лютого 2020 року та враховує вказаний вище розрахунок як доказ наявності суми заборгованості Позичальника перед Кредитором.
Відповідач ОСОБА_1 своїм процесуальним правом на спростування заявлених позивачем КС "Істок? вимог не скористався, відзив на позов та будь-які докази на спростування заявлених позовних вимог до суду не подавав.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним 03 жовтня 2019 року договором про споживчий кредит № ДКХ-2373 належним чином не виконував, суд дійшов висновку, що позов КС "Істок? є обґрунтованим та підлягає задоволенню у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів.
Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2102 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.