Справа №591/1527/23
Провадження № 2-з/591/11/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стегнія Андрія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

24 лютого 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стегнія А.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та просить

визнати транcпортний засіб автомобіль FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за відповідачем, спільною сумісною власністю подружжя;

визнати земельну ділянку (під гаражем) за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя;

визнати частину однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровану за позивачем (1/2 частки) спільною сумісною власністю подружжя;

залишити у власності відповідача транcпортний засіб автомобіль FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я відповідача;

залишити у власності відповідача земельну ділянку (під гаражем) за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за позивачкою право власності на частину однокімнатної квартири адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровану за позивачем (1/2 частки), залишивши у власності позивачки право власності на частину зазначеної квартири;

стягнути з відповідача компенсацію різниці вартості майна у сумі 429 грн. 83 коп., а також судові витрати.

27 лютого 2023 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Стегнія А.М. надійшла заява про забезпечення позову, яку обгрунтовує тим, що у період перебування у шлюбі позивача з відповідачем був придбаний автомобіль FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 20 серпня 2021 року, зареєстрований на відповідача, реєстрація проведена ТСЦ 5946 за адресою: АДРЕСА_3 (ТСЦ МВС № 5946). Вказаним автомобілем на сьогодні користується відповідач. Оскільки автомобіль було придбано позивачем та відповідачем в період шлюбу, він належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити вищезазначене майно. Відповідач відмовляється здійснювати поділ вказаного спільного майна, та має намір продати спірний автомобіль без згоди і дозволу позивачки.

У зв`язку з тим, що є підстави допускати ймовірність відчуження відповідачем належного транспортного засобу, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити у подальшому виконання рішення суду та відновлення порушених прав.

Посилаючись на вказане, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_1 , легковий седан В 2013 року випуску, сірого кольору, дата реєстрації 20 серпня 2021 року, зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 , до набрання законної сили рішенням у справі.

Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд вважає, що забезпечення позову у виді накладення арешту на автомобіль не є спвімірним із заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 , яка порушує питання про стягнення з відповідача компенсації різниці вартості спільного майна подружжя, в тому числі і частки спірного автомобіля, та залишити вказаний транспортний засіб за відповідачем, в користуванні якого він і перебуває на даний момент, не порушуючи питання про визнання за позивачкою права власності на вказаний автомобіль.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову не встановлено обставини, які б свідчили про існування необхідності вжиття заявленого заходу забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на можливість відчуження відповідачем належного транспортного засобу без наведення відповідного обґрунтування неможливості виконання рішення суду не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви в цій справі.

Заявницею не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання рішення суду або ефективному захисту її прав та інтересів за заявленими нею вимогами.

З огляду на вказане, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150,153, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стегнія Андрія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко