ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1172/22Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/36/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

учасників справи: представника ОСОБА_1 - адвоката Нужди Ф.Т. представника Тернопільської обласної прокуратури - Безкоровайної О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/1172/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Нужда Федір Тарасович на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 серпня 2022 року у справі за позовом прокурора Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, постановленого суддею Марцинковською І.В., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури Табака Ю.Б. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради (скорочено КНП «Тернопільський РФМЦ» ТОР) до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обгрунтування вимог посилався на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.07.2020 у справі №607/1383/20 задоволено позов ОСОБА_2 та скасовано наказ головного лікаря № 93 від 03.12.2019 «Про припинення трудового договору», поновлено ОСОБА_2 на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2020 до 31.07.2020. Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в розмірі 28756,56 грн. (без урахування податків та зборів) звернуто до негайного виконання.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14.12.2020 змінено рішення суду першої інстанції в частині суми стягнення середнього заробітку за один місяць, зменшено суму в розмірі 14651 грн. (без податків та зборів) та постановлено стягнути на користь ОСОБА_2 з КНП «Тернопільський РФМЦ» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.01.2020 до 31.07.2020 включно в сумі 101163,20 грн. (без урахування податків і зборів). Постанова набрала законної сили 18.12.2020.

На виконання вказаних судових рішень КНП «Тернопільський РФМЦ» виплачено ОСОБА_2 кошти за вимушений прогул (відомості заробітної плати № 30 від 03.08.2020, № 32 від 14.08.2020, № 37 від 28.08.2020, № 81 від 14.01.2021, № 83 від 28.01.2021 та № 85 від 05.02.2021).

Оскільки незаконне звільнення ОСОБА_2 відбулося на підставі наказу головного лікаря КНП «Тернопільський РФМЦ» Рудика В.Д. № 93 від 03.12.2019 «Про припинення трудового договору» та такий наказ рішенням суду був скасований, а КНП «Тернопільський РФМЦ» виплатило ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 101163,20 грн., прокурор вважає, що відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, ст.134 ч.1 п.8, ст.237 КЗпП України вказані кошти підлягають стягненню з ОСОБА_1 у порядку регресу.

Оскільки відповідно до п.1.4 Статуту КНП «Тернопільський РФМЦ» засновником, власником та органом управління підприємства є Тернопільська обласна рада та підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику, належними позивачами у цьому спорі є саме КНП «Тернопільський РФМЦ» та Тернопільська обласна рада як вищестоящий орган даного підприємства.

Зазначає, що скеровував на адресу КНП «Тернопільський РФМЦ» листи з повідомленням про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 коштів у порядку регресу та про необхідність звернення з позовом до ОСОБА_1 КНП «Тернопільський РФМЦ» повідомило прокурора, що з даним позовом підприємство до суду звертатися не буде.

Вважає, що не звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у порядку регресу свідчить про неналежне виконання указаним суб`єктом своїх повноважень та дає прокурору обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з цим позовом.

На підставі вищевказаного прокурор, діючи в інтересах держави в особі КНП «Тернопільський РФМЦ» та Тернопільської обласної ради, просить стягнути з ОСОБА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) на користь комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради матеріальну шкоду у розмірі 101163,20 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2022 року позов прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради, Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в частині заявлених прокурором вимог в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради залишено без розгляду.

29.07.2022 прокурор Тернопільської обласної прокуратури подав клопотання, у якому зазначив, що первісний позов був поданий в інтересах держави в особі КНП «Тернопільський РФМЦ» та Тернопільської обласної ради. Оскільки КНП «Тернопільський РФМЦ» виключене зі складу учасників справи та позов залишений без розгляду, просить стягнути кошти з відповідача на рахунок другого з позивачів, а саме на рахунок Тернопільської обласної ради.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 серпня 2022 року позов прокурора Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Тернопільської обласної ради кошти, виплачені внаслідок незаконного звільнення працівника, у сумі 101163 (сто одна тисяча сто шістдесят три) гривні 20 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Тернопільської обласної прокуратури (р/р НОМЕР_1 , МФО 820172, ) судові витрати у виді судового збору у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Нужда Ф.Т. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 1 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухваливши оскаржуване рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права. Суд помилково в оскаржуваному рішенні посилався на норми Бюджетного кодексу України, як підставу для задоволення позову.

Зазначає, що Тернопільська обласна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно із Статутом, затвердженим рішенням Тернопільської обласної ради №111 від 17 березня 2021 року Тернопільська обласна рада є засновником і власником комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр», а його підлеглість визначена управлінню охорони здоровя Тернопільської обласної державної адміністрації.

Посилається на те, що Тернопільська обласна рада, в інтересах якої заступником керівника Тернопільської обласної прокуратури подано позов, будучи власником КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради, не є одночасно вищестоящим в порядку підлеглості органом, якому надано законом право пред`явити позов до генерального директора комунального некомерційного підприємства Рудика В.Д., тобто компетентним органом.

Надані відповідачем договір № 0610-Е122-Р000 про походження коштів за незаконне звільнення ОСОБА_2 ; копія лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2021 рік; копія плану використання бюджетних коштів на 2021 рік спростовують посилання позивача на норми Бюджетного кодексу України, як підставу для пред`явлення позову і ними доводяться обставини, що вказані кошти ОСОБА_2 не були сплачені за рахунок коштів обласного бюджету, отже, Тернопільсьькій обласній раді безпосередньо, як юридичній особі, шкода не завдана.

У відзиві на апеляційну скаргу Тернопільська обласна прокуратура просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Посилається на те, що твердження апелянта щодо звернення прокурора в інтересах некомпетентного органу, а саме Тернопільської обласної ради, є безпідставними, оскільки КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради є юридичною особою публічного права та здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, затвердженого рішенням Тернопільської обласної ради № 111 від 17.03.2021.

Судом першої інстанції вірно вказано, що комунальний заклад охорони здоров`я, яким є КНП «Тернопільський РФМЦ», упродовж бюджетного періоду може отримувати видатки на функціонування одночасно з різних бюджетів, у тому числі і з одного бюджету, однак, з різним призначенням. Управління підприємством здійснює Тернопільська обласна рада, яка здійснює контроль за ефективністю використання закріпленого за підприємством майна. Тому висновок суду, що Тернопільська обласна рада у зв`язку із виплатою КНП «Тернопільський РФМЦ» коштів на користь незаконно звільненого працівника, як засновник, власник та орган управління майном підприємства, набула право регресної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з особи, винної у незаконному звільненні працівника.

Позовні вимоги прокурора спрямовані на захист державних інтересів та задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів охорони здоров`я, що перебувають у комунальній власності.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Нужда Ф.Т. підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи.

Представник Тернопільської обласної прокуратури заперечила апеляційну скаргу з мотивів відзиву.

Тернопільська обласна рада, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Тернопільської обласної ради, згідно приписів ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.367 ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам відповідає не у повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що що відповідач, працюючи головним лікарем КНП Тернопільський РФМЦ, прийняв незаконне рішення про звільнення ОСОБА_2 , а тому зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну КНП Тернопільський РФМЦ у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому стягнення шкоди із відповідача повинно бути проведено на користь Тернопільської обласної ради як вищестоящого органу у порядку підлеглості відносно КНП Тернопільський РФМЦ, яка є його власником, здійснює управління ним, контролює його фінансово-господарську діяльність та зобов`язана контролювати питання ефективності використання бюджетних коштів.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Тернопільської обласної ради № 1475 від 14.11.2019 ОСОБА_1 призначений на посаду генерального директора (головного лікаря) КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради на умовах контракту терміном на 5 років (т. 1 а.с. 62-63). Указане також підтверджується копією контракту від 06.12.2019, укладеного між Тернопільською обласною радою та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 54-61).

Наказом Генерального директора (головного лікаря) КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради Рудика В.Д. № 93 від 03.12.2019 з ОСОБА_2 припинений трудовий договір (контракт) та ОСОБА_2 звільнений з посади лікаря хірурга торакального фтизіохірургічного відділення з 31.12.2019 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.07.2020 у справі № 607/1383/20 (т. 1 а.с. 82-95) задоволено позов ОСОБА_2 та скасовано указаний наказ № 93 від 03.12.2019, поновлено ОСОБА_2 на посаді та стягнуто з КНП «Тернопільський РФМЦ» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 198557,20 грн (без урахування податків та зборів).

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14.12.2020 у справі № 607/1383/20 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.07.2020 змінено та вирішено стягнути з КНП «Тернопільський РФМЦ» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 101163,20 грн (без урахування податків та зборів) .

Cудами у даній справі було встановлено, що при звільненні ОСОБА_2 саме під час реорганізації Тернопільського обласного протитуберкульозного диспансеру у КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради та розірванні трудового договору з цим працівником за п.1 ст.40 КЗпП України медичним центром не було дотримано вимоги, передбачені ст.42 КзпП України, та надано переваги на залишенні на роботі лікаря хірурга вищої категорії ОСОБА_3 з вищою продуктивністю праці, оскільки ним проліковано та прооперовано більше пацієнтів. Разом із тим, медичним центром не звернуто увагу, що ОСОБА_2 має більший стаж роботи, у тому числі, і у даній установі, на день звільнення йому залишилося півтора року до досягнення пенсійного віку, є автором ряду винаходів, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей (т. 1 а.с. 96-103).

Згідно з довідкою КНП «Тернопільський РФМЦ» (т. 1 а.с. 104-105) на виконання рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу КНП «Тернопільський РФМЦ» ОСОБА_2 здійснено такі виплати:

- у серпні 2020 року нараховано 35722,44 грн, виплачено 28756,56 грн;

- у січні 2021 року нараховано 65439,71 грн, виплачено 52678,99 грн;

- у лютому 2021 року додатково нараховано 0,85 грн, виплачено 0,64 грн.

Такі обставини також підтверджуються платіжними дорученнями № 1011 від 14.01.2021, № 1034 від 28.01.2021, № 1059 від 05.02.2021 № 0385 від 28.08.2020, № 0326 від 14.08.2020, № 0299 від 03.08.2020 (т. 1 а.с. 106, 107, 108, 109, 110, 111); відомостями нарахування коштів ОСОБА_2 № 30, № 32 та № 37 за серпень 2020 року, № 81, № 83 та № 85 за січень 2021 року (т. 1 а.с. 112, 113-114, 115-116, 117-120, 121-123, 124) та розрахунками виплачених ОСОБА_2 коштів (т. 1 а.с. 125). Тобто, оплата працівникові часу вимушеного прогулу була проведена саме із рахунків КНП «Тернопільський РФМЦ».

Із довідки про походження виплачених коштів за незаконне звільнення ОСОБА_2 (т.1 а.с.235) вбачається, що у 2021 році КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради включений у мережу розпорядників і одержувачів коштів місцевого бюджету департаменту, як одержувач коштів 9 рівня. Відповідно до п.п. г пункту 3 частини 1 ст.90 Бюджетного Кодексу України Департамент охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації проводить фінансування видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв Центру. Виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 з коштів обласного бюджету не фінансувалась. Видатки за незаконне звільнення проведені із коштів за оплату медичних послуг на підставі договорів про медичне обслуговування населення з головним розпорядником Національною службою здоров`я України.

Відповідно до плану використання бюджетних коштів на 2021 рік та лімітної довідки про бюджетні асигнування Тернопільською обласною радою виділено з обласного бюджету для КНП «Тернопільський РФМЦ» 2742000 грн виключно на оплату комунальних послуг та енергоносіїв (оплата водопостачання та водовідведення, електроенергії, природного газу та інших енергоносіїв) (т.1 ст.236,237).

Як вбачається з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради є окремою юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 02001328, комунальним некомерційним підприємством, засновником якого є Тернопільська обласна рада (т. 1 а.с. 126, 127).

Рішенням Тернопільської обласної ради №11 від 17.03.2021 затверджений статут КНП «Тернопільський РФМЦ» у новій редакції (т. 1 а.с. 64-80). Згідно з п. 1.4. Статуту засновником, власником та органом управління підприємством є Тернопільська обласна рада. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику, а в галузевому відношенні підпорядковується управлінню охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації в межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Згідно із п.4.1 підприємство є юридичною особою публічного права. П.4.6 передбачено, що підприємство має самостійний баланс, рахунки в установах банків. За вимогами п.4.7 підприємство має право укладати угоди (договори), набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути особою, яка бере участь у справі, що розглядаєть в судах України, міжнародних та третейських судах.

Відповідно до п.5.3 Статуту джерелами формування майна та коштів підприємства є кошти обласного бюджету у розмірах, передбачених нормативами фінансування медичних закладів (трансферти) (п.5.3.3); кошти обласного бюджету, що надходять як фінансування за договором про медичне обслуговування населення( п.5.3.4); кошти обласного бюджету, що надходять як фінансування в рамках програмно-цільового методу (за бюджетною програмою) (п.5.3.5); фінансування з обласного бюджету шляхом надання фінансової підтримки (п.5.3.6).

Ч.1 ст. 130 КЗпП України визначає, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу (п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України).

Згідно зі ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо роботодавець затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Ч.4 ст.1191 ЦК України передбачено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Відповідно до п.ґ, д п. 3 ч. 1 ст.90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджету Автономної Республіки Крим і обласних бюджетів, належать видатки на охорону здоров`я: оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які є об`єктами права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні обласних рад, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення; регіональні програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, які є об`єктами права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні обласних рад, і регіональні програми надання населенню медичних послуг понад обсяг, передбачений програмою державних гарантій медичного обслуговування населення.

За правилами ч.1 ст.376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення позову прокурора та стягнення із відповідача у порядку зворотної вимоги (регресу) коштів 101163,20 грн, виплачених внаслідок незаконного звільнення працівника на саме користь Тернопільської обласної ради, зроблені судом із порушенням вимог процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, за вимогами норми ст. 237 КЗпП України обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Матеріалами справи не доводиться і апеляційним судом не встановлено наявності шкоди, заподіяної Тернопільській обласній раді у зв`язку із оплатою на користь ОСОБА_2 за судовими рішеннями про стягнення із КНП «Тернопільський РФМЦ» 101163,20 грн за вимушений прогул. Стягнення коштів за рішеннями судів, якими передбачено стягнення саме з із КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради, який був відповідачем у справах про поновлення на роботі та стягнення виплат за вимушений прогул, проводилося із рахунків медичного центру КНП «Тернопільський РФМЦ» (т. 1 а.с. 104-105, 125), який відповідно до Статуту підприємства є юридичною особою, має самостійний баланс, відокремлені рахунки та може виступати стороною у цивільних справах (т.1 а.с.65-80).

Твердження суду про наявність повноважень відповідно до вимог ст.136 КзпП України вищестоящому в порядку підлеглості органу - Тернопільській обласній раді на звернення із позовом про стягнення із керівника підприємства матеріальної шкоди, не спростовує вимог ст. 237 КзпП України про необхідність покриття шкоди саме підприємству, установі, організації, які понесли таку шкоду у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу.

Окрім того, твердження суду в оскаржуваному рішенні на спричинення шкоди саме обласній раді із бюджету якої проведені перерахування КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» та здійснено виплати ОСОБА_2 із посиланням норми Бюджетного кодексу України, як підставу для задоволення позову, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Із довідки про походження виплачених коштів за незаконне звільнення ОСОБА_2 (т.1 а.с.235) вбачається, що у 2021 році КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради включений у мережу розпорядників і одержувачів коштів місцевого бюджету департаменту, як одержувач коштів 9 рівня. Відповідно до п.п. г пункту 3 частини 1 ст.90 Бюджетного Кодексу України Департамент охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації проводить фінансування видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв Центру. Виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 з коштів обласного бюджету не фінансувалась. Видатки за незаконне звільнення проведені із коштів за оплату медичних послуг на підставі договорів про медичне обслуговування населення з головним розпорядником Національною службою здоров`я України.

Відповідно до плану використання бюджетних коштів на 2021 рік та лімітної довідки про бюджетні асигнування Тернопільською обласною радою виділено з обласного бюджету для КНП «Тернопільський РФМЦ» 2742000 грн виключно на оплату комунальних послуг та енергоносіїв (оплата водопостачання та водовідведення, електроенергії, природного газу та інших енергоносіїв) (т.1 ст.236,237).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №1013-р «Про схвалення Концепції реформи фінансування системи охорони здоров`я» третинна (високоспеціалізована) медична допомога, яка надається КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради на етапі впровадження фінансування у 2018-2020 роках передбачена шляхом укладення договорів з єдиним національним замовником медичних послуг у межах державного гарантованого пакета медичної допомоги за принципом оплати за пролікований випадок за методом розподілу на діагностично-споріднені групи.

На виконання реформи фінансування системи охорони здоров`я Верховною Радою України внесені зміни до п.3 частини першої статті 90 Бюджетного кодексу України і цей пункт Законом України №2233-УПІ від 07.12.2017 року доповнений підпунктом «г», який на момент спірних правовідносин застосовується у редакції Закону України №1081-IX від 15.12.2020 року, згідно з якою до видатків, що здійснюються з обласних бюджетів, належать видатки на оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які є об`єктами права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні обласних рад, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення.

Згідно з ст.ст.3,7,8 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" єдиним платником в новій системі охорони здоров`я є Національна служба здоров`я України.

Між КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради та Національною службою здоров`я України (замовником медичних послуг) укладений договір №0610-Е122-Р000, який передбачає фінансування замовником медичних послуг, в тому числі і заробітної плати лікарів за рахунок вказаної служби(т.1 а.с.164-172).

Згідно із Статутом, затвердженим рішенням Тернопільської обласної ради №111 від 17 березня 2021 року Тернопільська обласна рада є засновником і власником КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради, а його підлеглість визначена управлінню охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації.

Як вбачається із інформації начальника управління охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації від 26.04.2021 року (т.1а.с.204-207) КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради Тернопільської обласної ради включений у мережу розпорядників і одержувачів коштів місцевого бюджету управління, як одержувач коштів 9 рівня. Відповідно до п.п. ґ п.3 ч.1 ст.90 Бюджетного Кодексу України управління проводить фінансування видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради. А також проводить фінансування видатків, передбачених діючими обласними програмами, в яких виступає відповідальним виконавцем. Оплата медичних послуг здійснюється на підставі договорів про медичне обслуговування населення з головним розпорядником бюджетних коштів Національною службою здоров`я України.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Як вбачається із матеріалів справи (т.1 а.с.2-14) заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури звернувся до суду 21 січня 2022 року в інтересах держави в особі КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради та Тернопільської обласної ради із позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівника в порядку регресу. Прокурор просив стягнути із ОСОБА_1 в порядку зворотної вимоги (регресу) на користь КНП «Тернопільський РФМЦ» Тернопільської обласної ради матеріальну шкоду у розмірі 101163,20 грн. Вимог щодо стягнення на користь Тернопільської обласної ради не було заявлено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2022 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 червня 2022 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2022 року позов прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради, Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в частині заявлених прокурором вимог в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради залишено без розгляду з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки судом встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у цій справі в особі «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради, яке відповідно до п. 4.1, 4.7 Статуту є юридичною особою публічного права, з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів у суді.

Вищевказана ухвала суду не оскаржена в апеляційному порядку і набрала законної сили.

29 липня 2022 року під час розгляду справи представник у справі прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури подала заяву про уточнення позовних вимог шляхом викладення п.2 прохальної частини позовної заяви в такій редакції: стягнути з ОСОБА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Тернопільської обласної ради матеріальну шкоду 101163.20 грн. (т.2 а.с.42-46)

Суд першої інстанції, приймаючи вказану заяву прокурора, в порушення вимог процесуального права - ст.49, 175-177 ЦПК України, не взяв до уваги, що прокурор фактично змінив предмет позову - замінив позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 на користь КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради іншими - стягнення шкоди на користь Тернопільської обласної ради.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_4 , задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 серпня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 січня 2023 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.